ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року	Львів	Справа № 460/7391/20 пров. № А/857/9733/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р.,  Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гончара Миколи Святославовича на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року з питань встановлення судового контролю, прийняту суддею Щербаковим В.В. в м.Рівне, в порядку письмового провадження, у справі № 460/7391/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, -

                                                       В С Т А Н О В И В:

в січні 2022 ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю в адміністративній справі за його позовом до управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.
Заява мотивована тим, що відповідач ухилюється від виконання рішення суду.
Просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 у справі № 460/7391/20. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за його позовом до управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій -– відмовлено.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гончар М.С. не погоджуючись з даною ухвалою, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, що набрало законної сили.
Зазначає, що рішення суду має бути виконано лише за фактом такого рішення, незалежно від звернення до виконавчої служби.
Процесуальне законодавство не встановлює такої обов`язкової передумови для встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України, як пред`явлення позивачем виконавчого листа до примусового виконання.
Відзиву на апеляційну скаргу не находило, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.02.2021, позов ОСОБА_1  до управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації - задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації щодо непроведення нарахування та виплати позивачу з 17.07.2018 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язано управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації провести позивачу з 17.07.2018 нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 40 процентів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.
Ухвалою суду від 05.10.2021 замінено у виконавчих листах, виданих Рівненським окружним адміністративним судом у справі № 460/7391/20, боржника - управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації (вул. Воробинська, 14а, м. Дубровиця, Дубровицький р-н, Рівненська обл., 34100, ЄДРПОУ 03195352), його правонаступником - управлінням соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул.Демократична, 46, м.Сарни, Рівненська область, 34500, код ЄДРПОУ 03195398).
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні докази звернення до суду з приводу виконання виконавчих листів на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Разом з тим, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом саме контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд має надати правову оцінку доводам позивача, зокрема, щодо невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.
Відповідно до частини першої зазначеної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).
Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки позивач не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, апеляційний суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, прийшов до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08 лютого 2021 року.             
Зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, що застосовується у разі наявності відповідних підстав та з метою забезпечення контролю за процесом виконання відповідного рішення.
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому така скасуванню не підлягає.

         керуючись ст.ст.243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

                                                      П О С Т А Н О В И В:

       апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гончара Миколи Святославовича – залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року з питань встановлення судового контролю, у справі № 460/7391/20, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула