Справа №591/6782/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Капкін О.Б.	
Номер провадження 33/816/29/22 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  172-6 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/6782/21 за апеляційною скаргою захисника РУДНЄВА Є. Г. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.10.2021, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
прокурора – Ткаченка К. Л., 

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат РУДНЄВ Є. Г. просить скасувати постанову судді за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, а провадження в справі закрити, оскільки він не мав можливості своєчасно подати декларацію через відсутність комп`ютеру.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.10.2021 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , будучи звільненим з посади головного спеціаліста відділу організації будівництва управління технічного нагляду та організації будівництва Департаменту капітального будівництва Сумської державної адміністрації 25.05.2021, несвоєчасно подав без поважних причин, а саме 23.07.2021, декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).
Відповідно ч. 4-6 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом 20 днів з дня надходження справи до суду; апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання; неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Апеляційний розгляд справи з додержанням вимог ст. 268, 277-2, 294 КУпАП був призначений на 11.11.2021, який не відбувся через надходження заяви захисника Молібог Ю. М. про відкладення розгляду справи. В судове засідання, призначене на 12.01.2022 учасники провадження не з`явилися. 17.02.2022 та 13.05.2022 розгляд справи не відбувся за заявами захисника Молібог Ю. М., а 05.07.2022 – за заявою ОСОБА_2 . 05.09.2022 ОСОБА_2 також подавав клопотання про відкладення розгляду справи, а в послідуючому апеляційний розгляд був призначений на 01.12.2022, у яке ОСОБА_2 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, знов не з`явилися та жодних клопотань  чи заяв не надали.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі – Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06). «Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).
У іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання». 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 , що не суперечить положенням ст. 294 КУпАП. Апеляційним судом надано більш ніж достатньо можливостей для ОСОБА_2 реалізувати своє право на доступ до суду (участь у перегляді судового рішення), так як розгляд справи після першого судового засідання неодноразово відкладався протягом тривалого періоду часу за заявами самого ОСОБА_2 та його захисника, що є нічим іншим як проявом зловживання процесуальним правом, незважаючи на відсутність у КУпАП загального положення (визначення) про заборону зловживання процесуальними правами, так як така заборона є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.
Вислухавши доводи прокурора Ткаченка К. Л., перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 293/2021 від 15.09.2021, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 , будучи звільненим з посади головного спеціаліста відділу організації будівництва управління технічного нагляду та організації будівництва Департаменту капітального будівництва Сумської державної адміністрації 25.05.2021, несвоєчасно подав без поважних причин, а саме 23.07.2021, декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).
Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.
Зокрема, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією іншими дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами у справі, а саме:
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 за період з 01.01.2021-04.08.2021, з якої вбачається, що декларація подана 23.07.2021;
- копією наказу № 5-к від 29.01.2021 про призначення ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу організації будівництва управління технічного нагляду та організації будівництва Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації з 01.02.2021;
- копією типового контракту про проходження державної служби на період дії карантину від 01.02.2021;
- копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу організації будівництва управління технічного нагляду та організації будівництва Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації;
- копією наказу № 24-к від 25.05.2021 про звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу організації будівництва управління технічного нагляду та організації будівництва Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації 25.05.2021;
- копією листа про ознайомлення ОСОБА_2 з вимогами ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 (із змінами) щодо зобов`язання осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше 20-ти робочих днів з дня такого припинення.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Визначення терміну правопорушення, пов`язаного з корупцією, про які йдеться мова у главі 13-А («Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією») КУпАП міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону. Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування (пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3). Суб`єкти декларування – це особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому диспозиція цієї норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Таким чином, бланкетна диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відсилає до іншого нормативно-правового акту, яким є ЗУ «Про запобігання корупції» і кореспондується з ч. 2 ст. 45 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання, що підлягають обов`язковому виконанню певною категорією осіб.
Відповідно п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 (із змінами; чинному на момент обов`язку подати декларацію) суб`єкти декларування подають декларації відповідно ст. 45 Закону з додержанням таких вимог: п. 2) декларація перед звільненням – декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20-ти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.
Вказані вище норми законодавства України про адміністративні правопорушення узгоджуються і з принципом правової визначеності, закріпленому у чисельних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia) та п. 109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії та інші проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova), у п. 53 по справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine) та у п. 19 по справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку», а також у рішеннях КСУ від 29.06.2010 та від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно яких «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3). «Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).
З огляду на викладене, до 00:00 год. 23.06.2021 ОСОБА_2 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особа яка припиняє діяльність, чого він не дотримався, оскільки відповідну дію вчинив 23.07.2021.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 подав декларацію через перебування його власного комп`ютеру в ремонті та неможливість використання іншого в цілях безпеки задоволенню не підлягають, оскільки вказані обставини жодним чином не звільняли його від обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», а ОСОБА_2 мав достатньо часу (майже місяць) для вжиття необхідних заходів з метою подачі декларації.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.10.2021 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника РУДНЄВА Є. Г. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов