ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2022 р.                                     Справа№ 910/6968/16 (910/14406/20)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Гарник Л.Л. 
          Пантелієнка  В.О. 
 
за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились 

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року
у справі          №910/6968/16(910/14406/20) (суддя Яковенко А.В.) 
за позовом           ОСОБА_1 
до                    Державного підприємства "Укрветсанзавод"
про                       стягнення 162 066,58 грн.
в межах справи № 910/6968/16
за заявою          Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"
до                  Державного підприємства "Укрветсанзавод" 
про                   банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20) у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Гарник Б.М., Поляков Б.М.
22.08.2022 року суддею Поляковим Б.М. заявлено самовідвід у справі №910/6968/16(910/14406/20), за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 22.08.2022 року вказану заяву про самовідвід задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Гарник Л.Л., Сотніков С.В.
Ухвалою суду від 22.08.2022 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6968/16(910/14406/20) за позовом ОСОБА_1 до ДП "Укрветсанзавод" про стягнення 162066,58 грн. в межах справи №910/6968/16 за заявою ТОВ "Птахокомплекс "Губин" до ДП "Укрветсанзавод" про банкрутство. 
03.10.2022 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/6968/16(910/14406/20)/4243/2022 від 30.09.2022 року матеріали справи №910/6968/16(910/14406/20) надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 року для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20) залишено без руху у зв`язку з її поданням після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та без клопотання про поновлення цих строків, а також у зв`язку з неподанням доказів, які підтверджують відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів відповідачу - ДП "Укрветсанзавод", з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
Відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти у розділі відстеження поштових відправлень зі штрих-кодовим ідентифікатором №0411636546135, скаржник отримав копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 27.10.2022 року, відтак останнім днем для подання клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 07.11.2022.
03.11.2022 року, згідно зазначених на конверті відомостей, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 06.10.2022 надано докази відправлення копії апеляційної скарги з додатками відповідачу  - ДП "Укрветсанзавод", а також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою суду від 14.11.2022 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.11.2022 року та призначено справу до розгляду на 06.12.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданому 30.11.2022 року, тобто поза межами встановленого судом строку, через відділ документального забезпечення суду засобами поштового зв`язку відзиві на апеляційну скаргу представник ДП "Укрветсанзавод" просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Всупереч наведеної норми, відповідачем до відзиву не додано доказів направлення відзиву на апеляційну скаргу на адресу позивача та зазначено, що відповідні докази будуть надані в судовому засіданні.
06.12.2022 року представником відповідача через відділ документального забезпечення суду подано клопотання про долучення таких доказів, з яких вбачається, що відзив на апеляційну скаргу направлено позивачу лише 05.12.2022 року, тобто не в день направлення відзиву до суду, а напередодні судового засідання, а тому такий відзив не приймається судом до уваги. 
Разом з тим, аналіз ч. 3 ст. 263 ГПК України свідчить, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу або неприйняття його судом до уваги з будь-яких причин не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції по суті заявлених вимог на підставі наявних у справі доказів.
Скаржник в судове засідання 06.12.2022 року не з`явився, повідомивши суд у своїй заяві від 05.12.2022 року (вх.№09.1-13/20214/22 від 06.12.2022 року) про фінансові труднощі та неможливість прибуття до міста Києва, що, в свою чергу, розцінюється апеляційним судом як заява про розгляд справи за його відсутністю.  
Представники відповідача в судове засідання 06.12.2022 року не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача повідомлений належним чином шляхом направлення копії ухвали від 24.11.2022 про призначення справи до розгляду на електронну адресу у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України та шляхом ознайомлення з матеріалами справи 24.11.2022 року, про що свідчить відповідна відмінка на клопотанні. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
06.12.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16 (910/14406/20) - залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії санації, введеної ухвалою суду від 16.04.2018, перебуває справа №910/6968/16 про банкрутство ДП "Укрветсанзавод". Керуючим санацією ДП "Укрветсанзавод" призначено його керівника Заглоцького С.П. Розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Усачова О.М.
У вересні 2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про  стягнення надбавки до посадового окладу за інтенсивність праці, особливий характер роботи за січень 2017 року, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку на загальну суму 162 066,58 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом від 12.10.2016 року №АУП213-К/16-0000000944 ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду головного бухгалтера Хмельницької філії ДП "Укрвестанзавод" та встановлено щомісячну надбавку за інтенсивність праці у розмірі 50% до посадового окладу.
Під час перевірки питань щодо повноти і своєчасності нарахування і виплати ОСОБА_3 зарплати Управлінням Держпраці у Хмельницькій області було виявлено відсутність нарахування йому надбавки за інтенсивність праці у розмірі 50% до посадового окладу у січні 2017 року.
При цьому, за його твердженням, відповідно до податкової звітності Форма №Д4 за січень 2017 року Хмельницької філії ДП "Укрветсанзавод" інші отримувачі цієї надбавки згідно штатних розкладів, а саме: директор, заступник директора та головний інженер як отримували надбавку у 2016 році так і отримували у січні 2017 року.
Таким чином позивач звернувся до суду про стягнення не нарахованої надбавки за інтенсивність праці у січні місяці 2017 року у розмірі 2 340,00 грн. та середнього заробітку по дату звернення до суду з цим позовом.
За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою суду від 18.07.2022 у справі №910/6968/16(910/14406/20) у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Приймаючи дану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновків про відсутність доказів неправомірного не нарахування надбавки за інтенсивність праці, тому були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення надбавки за інтенсивність праці та вимоги щодо стягнення середнього заробітку, що є похідним від основної вимоги. 
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Як вірно встановлено судом, наказом №АУП213-К/16-0000000944 від 12.10.2016 року прийнято на роботу ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера Хмельницької філії ДП "Укрветсанзавод" та встановлена щомісячна надбавка за інтенсивність праці у розмірі 50% до посадового окладу.
Штатним розписом Хмельницької філії ДП "Укрветсанзавод", затвердженого В.о. генерального директора від 04.04.2016 року передбачена надбавка за інтенсивність праці, особливий характер роботи головному бухгалтеру у розмірі 50%, аналогічна надбавка передбачена і штатному розписі, який вводився в дію з 01.12.2016 року.
В той же час в матеріалах справи наявний тимчасовий штатний розпис Хмельницької філії ДП "Укрветсанзавод", який затверджений В.о. генерального директора ДП "Укрвестанзавод" Підгорним В.М., та вводився в дію з 01.01.2017 року, відповідно до якого надбавка за інтенсивність праці, особливий характер роботи головному бухгалтеру не передбачена.  
Зі змісту листа Управління держпраці у Хмельницькій області №4119 від 06.06.2019 року вбачається, що за січень місяць 2017 року позивачу нараховувалася заробітна плата згідно тимчасового штатного розпису Хмельницької філії ДП "Укрвестанзавод", який введений в дію з 01.01.2017 року, затверджений В.о. генерального директора ДП "Укрвестанзавод" Підгорним В.М. та встановлено, що посадовий оклад на посаді головного бухгалтера становить 5 200,00 грн., надбавка за інтенсивність праці, особливий характер роботи становила 0,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що форми і системи оплати праці, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних та гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі, але з додержанням норм і гарантій передбачених законодавством.
Таке поняття виплат, як додаткові заохочення вказує на те, що не всі працівники отримують таке заохочення, а тільки ті, хто своєю плідною та результативною працею заслужив на таке заохочення. Такі виплати провадяться виключно за обґрунтованим рапортом безпосереднього керівника працівника. Якщо такого рапорту немає, то відповідній службі (бухгалтерія) та керівнику підприємства не може бути відомо про необхідність нарахування такого заохочення та відповідно про видання наказу по підприємству.
За змістом ст. 2-1 Кодексу законів про працю України, Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.
У рішенні Конституційного Суду України №11-рп/2009 від 20.05.2009 зроблено наступні висновки щодо норм ст. 2-1 КЗпП України.
Згідно з приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частина четверта) і своєчасно виплачену (частина сьома).
Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про оплату праці", розмір заробітної плати не може бути менше розміру мінімальної заробітної плати, що встановлюється у щорічному законі про Державний бюджет України.
За ст. 2 Закону України "Про оплату праці" основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Тобто, заробітна плата включає як постійні складові, так і додаткові, які не є гарантованими та мають індивідуальний характер (премії,окремі надбавки).
Зазначене підтверджує, що заробітна плата працівників не має максимально визначеного розміру і може змінюватися в залежності від конкретних обставин, які обумовлюють складові в оплаті їх праці.
Таким чином, тимчасовим штатним розписом Хмельницької філії ДП "Укрвестанзавод", який затверджений В.о. генерального директора ДП "Укрвестанзавод" Підгорним В.М., та вводився в дію з 01.01.2017 року, підвищено заробітну плату позивачу з 4 500,00 грн. до 5 200,00 грн., що відповідає приписам ст. 10 Закону України "Про оплату праці".
Щодо посилання скаржника на неправомірність дій відповідача з приводу не нарахування надбавки за інтенсивність праці, особливий характер роботи у січні 2017 року колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис (ч. 3 ст. 64 ГК України).
Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.
При цьому, саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28.03.2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17).
Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Таким чином, до зміни істотних умов праці відноситься: зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше.
Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника.
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 761/8658/16-ц (провадження № 61-34286св18) та постанові від 22.04.2019 року у справі №176/3792/14-ц (провадження № 61-24426св18).
Як вірно встановив суд першої інстанції, тимчасовим штатним розписом Хмельницької філії ДП "Укрвестанзавод", який затверджений В.о. генерального директора ДП "Укрвестанзавод" Підгорним В.М., та вводився в дію з 01.01.2017 року, надбавка за інтенсивність праці, особливий характер роботи головному бухгалтеру не передбачена.
Відповідно до Державного класифікатора України "Державний класифікатор управлінської документації" ДК 010-98, затвердженого Наказом Держстандарту України 31.12.1998 року  №1024 (чинний на момент прийняття штатних розписів ДП "Укрвестанзавод") штатний розпис є організаційно-розпорядчим документом, що використовується для вирішення організаційно-розпорядчих завдань управління.
З наведеного вбачається, що нарахування надбавки за інтенсивність праці, яка відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" не є гарантованою та має індивідуальний характер, це виключне право підприємства і ніхто не може втручатися в його діяльність, а тому й обов`язку щодо попередження позивача у відповідності до ст. 32 Кодексу законів про працю України у відповідача відсутнє, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.
Посилання позивача на те, що директор, заступник директора та головний інженер як отримували надбавку у 2016 році так і отримували у січні 2017 року, правомірно було відхилено судом першої інстанції, оскільки надбавка за інтенсивність праці не є гарантованою та має індивідуальний характер, а підприємство самостійно вирішує питання щодо таких нарахувань.
Крім того, судом також правомірно взято до уваги, що будь-яких порушень щодо неправомірного не нарахування надбавки за інтенсивність праці, особливий характер роботи у січні 2017 року управлінням держпраці у Хмельницькій області згідно листа №4119 від 06.06.2019 року не виявлено.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про не доведення скаржником належними доказами неправомірності не нарахування йому надбавки за інтенсивність праці, як наслідок, про правомірність відмови у позові у цій частині.
Оскільки судом встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надбавки за інтенсивність праці, судом першої інстанції також вірно відмовлено у задоволенні вимог про стягнення надбавки середнього заробітку, які є похідними від вимог про стягнення надбавки за інтенсивність праці.  
Таким чином, твердження апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.
Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20) залишити без задоволення.
2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року у справі №910/6968/16(910/14406/20) залишити без змін.
3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
4.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Повний текст постанови підписано 21.12.2022 року.

Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                Л.Л. Гарник

                                                                                В.О. Пантелієнко