ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16591/20                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 вересня 2022 року                                                                                    м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Керімова К.Е., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "02" листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом Комунального підприємство виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,-
В С Т А Н О В И Л А:
Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним і скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівель - відкритих торгів (ідентифікатор закупівель ID: UA-2020-02-05-000982-C) за предметом закупівлі (ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередачі, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), у частині встановлення порушень у сфері публічних закупівель, зокрема порушення законодавства у сфері закупівель (порушення абзацу 2 частини 4 статті 28 Закону № 922-VIII, у редакції від 01 грудня 2019 року), та розгляду та/або відхилення (не відхилення) замовником тендерної (тендерних) пропозиції (пропозицій) Закону України "Про публічні закупівлі" (порушення пункту четвертого частини першої статті 30 Закону № 922-VIII, у редакції від 01 грудня 2019 року) викладених у висновку (ідентифікатор моніторингу № U А-М-2020-04-02-000031).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок відповідача про порушення позивачем законодавства про публічні закупівлі з огляду на невідповідність вимогам тендерної документації тендерних пропозицій учасників, допущених до участі в тендері, є необґрунтованим.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від "02" листопада 2021 р. в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності правових підстав для скасування оскаржуваного висновку.
Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що висновок суду першої інстанції про те, що у складі тендерної пропозиції в «Аркуші оцінки відповідності підрядної організації вимогам безпеки» не зазначено номер, ким і коли виданий дозвільний документ з охорони навколишнього середовища (дозвіл, ліцензія тощо), що є порушенням пункту 12 Форми 4 Додатку 2 до Тендерної документації, є безпідставним, оскільки Замовником не встановлено окремої вимоги щодо зазначення учасниками номеру, ким і коли виданий дозвільний документ з охорони навколишнього середовища (дозвіл, ліцензія тощо) у цьому пункті або будь-якої іншої інформації.
Також скаржник вказує на необґрунтований висновок суду про те, що ТОВ «ПІНАРА ЕНЕРДЖИ» у складі пропозиції не надало розрахунок загальновиробничих витрат, виходячи зі структури цих витрат по підприємству за попередній період з урахуванням потужності будівельної організації, оскільки учасник торгів надав всі необхідні документи у форматі АВК, а саме: розрахунок загальновиробничих витрат по підприємству за попередній період з урахуванням потужності будівельної організації, з урахуванням знищуючих коефіцієнтів 0,4123 та 0,7821, що відповідає кваліфікаційним критеріям Замовника.
На думку скаржника, тендерна пропозиція учасника торгів відповідає умовам тендерної документації Замовника, а тому правові підстави, передбачені пунктом 4 частини першої статті 30 Закону для відхилення тендерної пропозиції ТОВ «ПІНАРА ЕНЕРДЖИ» як такої, що не відповідає умовам, встановленим Замовником у Тендерній документації відповідно до статті 22 Закону та відміни торгів, у Замовника відсутні.
Серед вказаного, скаржник зазначає, що висновок про результати моніторингу закупівлі, який є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача не відповідає вимогам, визначеним ст.2 КАС України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, Північним офісом Держаудитслужби за наслідками проведеного моніторингу  процедури закупівлі  складено висновок від 27 квітня 2020 року №736/229, яким зафіксовано порушення норм пункту 4 частини 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції від 1 грудня 2020 року) та з огляду на встановлені порушення законодавства зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку, зокрема, шляхом вжиття заходів щодо розірвання договору відповідно до законодавства та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.
Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Приписи підпункту 3 пункту 3 Положення №43 серед основних завдань Держаудитслужби України визначають здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.
Водночас, за нормами абзацу 5 підпункту 3 пункту 4 Положення №43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в Україні»  головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентовано положеннями статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон), частиною 1 якої передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.
Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.
Вичерпний перелік підстав моніторингу закупівлі, порядок прийняття рішення про початок його здійснення, а також строки його проведення визначені у частинах  2-4 статті 8 Закону.
Водночас, законодавцем до підстав для прийняття керівником органу державного фінансового контролю або його заступником (або уповноваженою керівником особою) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі віднесено, зокрема, дані автоматичних індикаторів ризиків (пункт 1 частини 2 статті 8 Закону), виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (пункт 4 частини 2 статті 8 Закону).
У свою чергу, абзацом 2 частини 2 статті 8 Закону передбачено, що для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Приписи частини 6 статті 8 Закону визначають, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
При цьому, за правилами частини 7 цієї ж статті у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Відповідно до абзацу 2 частини 8 статті 8 Закону протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Згідно частини 19 статті 8 Закону форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Приписами частини 20 статті 8 Закону передбачено, що методика визначення автоматичних індикаторів ризиків, їх перелік та порядок застосування затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, за погодженням з Уповноваженим органом.
Форма висновку, а також порядок її заповнення регламентовано наказом Міністерства фінансів України від 23 квітня 2018 року № 86, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2018 року за №654/32106 (далі - Наказ № 86).
Так, пунктом 5 Наказу №86 передбачено, що у пункті 5 зазначається (зазначаються) підстава (підстави), визначена (визначені) статтею 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», за наявності якої (яких) керівником органу державного фінансового контролю або його заступником прийнято рішення про початок моніторингу закупівлі.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення моніторингу процедури закупівлі зазначено «Дані автоматичних індикаторів ризиків», що відображено в оскаржуваному висновку.
Щодо обґрунтованості висновків Північного офісу Держаудитслужби про порушення позивачем законодавства у сфері публічних закупівель, колегія суддів зазначає таке.
Так, пункту 12 Форми 4 Додатку 2 до Тендерної документації містить вимоги: наявність відповідник дозвільних документів з охорони навколишнього середовища (дозволів, ліцензій тощо); зазначити номер, ким і коли виданий.
В оскаржуваному висновку відповідач вказує, що за результатами здійсненого моніторингу встановлено невідповідність тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНАРА ЕНЕРДЖИ» вимогам Тендерної документації, оскільки у складі пропозиції останнього в «Аркуші оцінки відповідності підрядної організації вимогам безпеки» не зазначено номер, ким і коли виданий дозвільний документ з охорони навколишнього середовища (дозвіл, ліцензія тощо), що є порушенням  пункту 12 Форми 4 Додатку 2 до Тендерної документації.
Згідно з Тендерною документацією пункт 12 Форми 4 Додатку 2 до Тендерної документації містить вимогу про зазначення номеру, ким і коли виданий.
Тож, безпідставними є доводи скаржника про те, що у названому пункті Замовником не встановлено окремої вимоги щодо зазначення учасником тендеру номеру, ким і коли виданий дозвільний документ з охорони навколишнього середовища.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що Форма 4 Додатку 2 до Тендерної документації дійсно містить серед іншого графу «Так (ні), не потрібно», що фактично унеможливлює зазначення учасником номеру, ким і коли виданий дозвільний документ з охорони навколишнього середовища.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону учасники закупівлі мають право звернутись до замовника за роз`ясненнями щодо тендерної документації та/або звернутися до замовника з вимогою щодо усунення порушення під час проведення процедури закупівлі.
Проте, учасники закупівлі наданим правом не скористались.
Крім того, пункт 5 Додатку 4 до ТД містить вимоги: до пропозиції Учасника тендерних торгів додаються податки відповідно до вимог чинного законодавства (в довільній формі).
Відповідач в оскаржуваному висновку вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНАРА ЕНЕРДЖИ» у складі пропозиції не надано в довільній формі інформації про податки. Водночас, надана Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНАРА ЕНЕРДЖИ» довідка від 20 лютого 2020 року № 11 не містить інформації про податки, а лише про відсутність заборгованості.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний висновок відповідає положенням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Посилання скаржника на те, що спосіб усунення встановлених порушень Закону №922-VIII (розірвання договору) не відповідає вимогам пункту 8 частини 2 статті 2 КАС України, оскільки не є пропорційним виявленим порушенням, колегія суддів не враховує, адже такі підстави не були зазначені в адміністративному позові у цій справі, тому в силу ч. 5 ст. 308 КАС України судом апеляційної інстанції не розглядаються.
Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "02" листопада 2021 р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:	Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків