Справа № 456/584/22                                Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/2286/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
секретаря: Салати Я.І., без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь завдану затопленням квартири матеріальну шкоду у розмірі 61074, 85 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.. Також просила стягнути судові витрати у розмірі 14088,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 того ж будинку, що розташована поверхом вище.
Вказувала, що 20 жовтня 2021 року відбулось залиття її квартири, згідно акту КП «УК «Комфортний Стрий» причиною залиття квартири АДРЕСА_3 було несанкціоноване втручання мешканців квартири АДРЕСА_2 , а саме у заглушку батареї вмонтували кран для зливу води з системи опалення, який по необережності обламали, що і спричинило залиття квартири поверхом нижче. При обстеженні квартири АДРЕСА_3 було виявлено сліди залиття стелі, стін, підлоги (ламінат) у коридорі, кухні, ванній кімнаті і трьох кімнатах з квартири АДРЕСА_2 .
Стверджувала, що внаслідок залиття у квартирі нею було проведено поточний ремонт, оскільки проживати у квартирі стало неможливо, зважаючи на сирість та те, що були пошкоджені стіни, стеля та підлога.
Зазначала, що вартість проведеного ремонту квартири становила 61 074,85 грн., що підтверджується зведеними кошторисним розрахунком вартості відновлювального ремонту від 09.11.2021 складеним МПП «Галікон».
Звертала увагу суду, що ОСОБА_1 добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає та постійно ухиляється від розмови відносно компенсації завданої шкоди.
Крім цього, на думку позивачки, неправомірними діями відповідача, їй завдано і моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання зусиль для його нормалізації. Розмір заподіяної моральної шкоди вона оцінює у 5000 грн.
Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,- задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 завдану майнову шкоду у розмірі 61 074,85 (шістдесять одну тисячу сімдесять чотири) гривні 85 коп., а також моральну шкоду у розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачену суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що складений 20 жовтня 2021 року акт не відповідає нормам діючого законодавства, зокрема у вищезазначеному акті відсутні відомості про відсутні відомості про локалізацію та характер залиття, площа залиття обсяги робіт, які необхідно зробити для усунення залиття квартири та не визначена орієнтовна вартість ремонту, яку необхідно провести для усунення наслідків залиття квартири.
Крім цього зазначає, що в вищезгаданому акті відсутній підпис відповідачки або іншої особи, винної у залитті квартири ОСОБА_1 , з зазначенням її прізвище, ім`я, по батькові та квартири та номер квартири.
Також вказує, що в розрахунку проведення будівельно - ремонтних робіт квартири АДРЕСА_1 від 09 листопада 2021 року вих. № 84 зазначено вартість лише будівельних робіт та вартість роботи, однак не зазначено вартість ремонту 1 кв. м. стелі, стін, підлоги та відповідна кількість витрачених матеріалів за 1 кв. м. проведеного ремонту.
Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року та увалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03 листопада 2022 року, є дата складення повного судового рішення – 14 листопада 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 298485037 від 08 лютого 2022 року позивач ОСОБА_3 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 ./а.с.11/
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 298486068 від 08 лютого 2022 року власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.12/
Відповідно до акту про залиття квартири по АДРЕСА_5 , складеного 20 жовтня 2021 року комісією у складі представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, холодного та гарячого водопостачання, а саме головного інженера КП «Управляюча компанія» Комфорний Стрий» Явдощука В.В., начальника АДС Романа В.В. та майстра технічної дільниці, ОСОБА_5 , затвердженого директором КП «Управляюча компанія» Комфорний Стрий» Шапошніковим А.Е. вбачається, що 20 жовтня 2021 року у будинку АДРЕСА_5 , при обстеженні було виявлено сліди залиття стелі, стін, підлоги (ламінат) у коридорі, кухні, ванній кімнаті і трьох кімнатах з кв. АДРЕСА_2 , власник квартири – ОСОБА_1 , наймач - ОСОБА_6 . Причиною залиття що трапилось є несанкціоноване втручання мешканців квартири АДРЕСА_4 в інженерні мережі, а саме у заглушку батареї вмонтували кран для зливу води з системи опалення, який по необережності обламали, що спричинило затоплення кв. АДРЕСА_3 , яка знаходиться поверхом нижче. Висновки і рекомендації - замінити кран за рахунок коштів власника або наймача кв. АДРЕСА_4 .. Вказаний акт підписаний членами комісії та ОСОБА_3 /а.с.7/
У відповідності до розрахунку проведення будівельно – ремонтних робіт та розхідних матеріалів квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 після затоплення сусідньою квартирою, що розміщена поверхом вище № 84 від 09 листопада 2021 року, здійсненого МПП «Галікон» затрати по матеріалах - 36 942,85 грн, затрати на роботу - 24 132 грн, загальні затрати по ремонту становлять 61074,85 грн./а.с.8/
Згідно акту виконаних робіт від 04 лютого 2022 року, укладеного між МПП «Галікон» у особі директора ОСОБА_7 та клієнтом ОСОБА_3 загальна сума затрат по проведенню будівельно – ремонтних робіт та розхідних матеріалів квартири АДРЕСА_3 становить 61074,85. Сторони своїми підписами свідчать про оплату клієнтом всієї суми наданих послуг, а клієнт підтверджує факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь – яких претензій щодо наданих виконавцем послуг. /а.с.44/
Також, згідно пояснень свідка ОСОБА_5 , який працює майстром технічної дільниці КП «Управляюча компанія» Комфортний Стрий», вказував, що комісією встановлено, що у батарею мало місце самовільне втручання, а саме у заглушку батареї був вкручений кран, для злиття води. На той час кран був обламаний, а на місці крана в отворі був дерев`яний кілок. Як ствердила ОСОБА_8 вказаний кран відпав сам, однак технічно це неможливо, кран був зламаний механічно. Ними було перекрито опалення та злито воду з системи. Після цього ними було викручено залишки різьби та встановлено новий кран, який надала власниця квартири АДРЕСА_2 . У кімнаті де прорвало батарею все було мокре, явні сліди затоплення, яке в подальшому просочувалось у низ. Після цього було відповідний складено акт. Ствердив, що при складанні акту була присутня ОСОБА_8 , про що вказано у описовій частині акту. Те що її не вказано у кінці акту є його упущенням.
Відповідно ч.4,5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ст.ст. 151, 179 ЖК України п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 р. (надалі -Правила )власники квартир зобов`язані забезпечувати її схоронність та технічного обладнання, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт.
Згідно ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
У відповідності до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Згідно ст. 819 ЦК України Поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймодавець, якщо інше не встановлено договором.
Згідно п. 18 Правил власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні положення щодо відшкодування шкоди, встановлені у параграфі 1глави 82 ЦК України.
Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Під шкодою розуміють наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого внаслідок порушення його права або блага (порушення права власності та інших речових прав, наслідки, що настають внаслідок ушкодження здоров`я та інше), а також фізичні та моральні переживання, інші негативні наслідки.
Відповідно до положень ст.1166 ЦК єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.
За ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідальність за заподіяну протиправною поведінкою шкоду виникає при наявності вини особи, що заподіяла шкоду, крім випадків прямо передбачених законом. Вина заподіювача шкоди, що підлягає відшкодуванню за правилами глави 82ЦКУкраїни передбачається (презюмується). Таким чином, в силу встановленої законом презумпції вини заподіювача шкоди, на нього покладається обов`язок доведення своєї невинуватості.
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд повинен враховувати, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. У відповідності до ст. 22ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207.
Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.
Відповідно до додатку №4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) ; акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.
Крім того, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсара - сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Також з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир, про що проставляється їх підпис внизу форми акту.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.
Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.
За змістом частин 3-5 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року по справі №757/53996/17 (провадження №61-6127св19).
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що акт від 20 жовтня 2021 року було складено в присутності належних спеціалістів (головного інженера, майстра технічної дільниці, начальника АДС), які володіють спеціальними знаннями та мають відповідну кваліфікацію, який був ними підписаний, за формою та змістом відповідає встановленій формі і тому такий акт відповідає вимогам законодавства.
За вказаних обставин, суд першої інстанції, оцінивши наявний у матеріалах справи оригінал акту про залиття квартири АДРЕСА_1 від 20 жовтня 2021 року, дійшов обґрунтованого висновку, що доводи представника відповідача про невідповідність даного акту вимогам законодавства та відповідно неналежність такого доказу наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не заслуговують на увагу, оскільки акт відповідає формі, встановленій Правилами від 17 травня 2005 року № 76, в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.
Також встановлено, що при складанні даного акту була присутня ОСОБА_8 , яка відкрила квартиру і впустила представників комісії у квартиру, яка належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1 .. Саме у квартирі відповідачки було самовільно влаштовано кран у батареї, який обламано. Тобто комісія оглядала квартиру відповідачки, а не підписання акту відповідачкою не впливає на його правильність, оскільки зворотного відповідач не довела. Згідно показів свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні, яким суд надає віри та не має підстав ставити такі під сумнів, причиною відсутності у акті підпису ОСОБА_8 , яка була присутня під час огляду є суто його помилкою та упущенням.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі №753/20314/15, у якій зазначено, що не підписання акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи. 
ОСОБА_1 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Вину у завданій позивачу шкоді ОСОБА_1 не спростовано.
Доводи апеляційної скарги про те, що акт про залиття квартири по АДРЕСА_5 , складений 20 жовтня 2021 року є доказом, є необґрунтованими та нічим не підтвердженими, відповідачем не надано належних доказів на спростування розміру завданої позивачу шкоди.
Доводи апеляційної скарги про те, що у розрахунку проведення будівельно – ремонтних робіт та розхідних матеріалів квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 після затоплення сусідньою квартирою, що розміщена поверхом вище № 84 від 09 листопада 2021 року, здійсненого МПП «Галікон» зазначено тільки вартість будівельних робіт та вартість роботи та не вказано вартість ремонту 1 кв.м. стелі, стін, підлоги та відповідна кількість витрачених матеріалів за 1 кв.м. проведеного ремонту, скільки часу проводились ремонтні роботи, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з вказаного розрахунку, та акту виконаних робіт від 04 лютого 2022 року у таких вказано вартість відповідних видів робіт за 1 кв. м., вказано кількість матеріалів та їх вартість.
Таким чином, встановивши, що ОСОБА_3 довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог .
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.