П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/5943/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Дмитришена Руслана Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
07 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Коберник" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ФГ "Коберник" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено. 
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у зв`язку з тим, що надані в електронному вигляді документи не відображаються для перегляду, у комісії регіонального рівня була відсутня можливість розглянути вказані документи. При цьому апелянт стверджує, що підстави для зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні відсутні, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ДПС України повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Земля Поділля" (далі - покупець) та позивачем (далі - постачальник) укладено договір поставки №1/3 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у встановлений термін товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах Договору.
Згідно із пунктом 1.2 Договору товаром, що поставляється є сільськогосподарська продукція, яка визначається сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до специфікації № 5 від 11.03.2021 до Договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар в кількості та по ціні, що викладені нижче, зокрема кукурудза урожаю 2020 року кількість 88,205 т. на суму 631 107,20 грн.
Згідно із специфікації позивачем реалізовано зазначену продукцію, що підтверджується видатковою накладною № ФГ-006 від 11.03.2021 на суму 631 107,20 грн.
Дану продукцію було доставлено до пункту розвантаження: Одеська область, Лиманський район, с. Візірка, що підтверджується товарно-транспортними накладними за номерами 224, 225, 226,227, 228, 229 від 11.03.2021.
Відповідно до специфікації № 6 від 19.03.2021 до Договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар в кількості та по ціні, що викладені нижче, зокрема кукурудза урожаю 2020 року - кількість 98 т., на суму 704 132,02 грн.
Згідно із специфікації позивачем реалізовано зазначену продукцію, що підтверджується видатковою накладною № ФГ-008 від 19.03.2021 на суму 704 132,02 грн.
Дану продукцію було доставлено до пункту розвантаження: Одеська область, Лиманський район, с. Візірка, що підтверджується товарно-транспортними накладними за номерами 333, 334, 335, 336 від 19.03.2021.
Відповідно до специфікації № 7 від 24.03.2021 до Договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар в кількості та по ціні, що викладені нижче, зокрема кукурудза урожаю 2020 року - кількість 47,88 т., на суму 342 342,01 грн.
Згідно із специфікації позивачем реалізовано зазначену продукцію, що підтверджується видатковою накладною № ФГ-009 від 24.03.2021 на суму 342 342,01 грн.
Реалізовану кукурудзу також було доставлено до пункту розвантаження: Одеська область, Лиманський район, с. Візірка, що підтверджується товарно-транспортними накладними за номерами 388, 389 від 24.03.2021.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Земля Поділля" за поставлену кукурудзу здійснило оплату, що підтверджується платіжними дорученнями: №5061 від 16.03.2021; №5092 від 26.03.2021 та №5076 від 31.03.2021.
За результатом вказаних операцій позивачем складено податкові накладні №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021 та направлено їх на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних за допомогою автоматизованої електронної системи.
Відповідно до квитанцій дані податкові накладні було прийнято, але реєстрація зупинена з причин відповідності вимогам п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
З метою реєстрації податкових накладних позивачем було направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних реєстрацію яких зупинено, додавши до вказаних повідомлень копії додатків.
Рішеннями комісії ГУ ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.04.2021 за №2553194/34142223, №2553195/34142223, №2553193/34142223 відмовлено в реєстрації податкових накладних №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021.
Підставами відмови зазначено, що платником не надано копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
В рядку додаткової інформації зазначено: надані документи не відображаються у електронному вигляді для перегляду.
Не погоджуючись із рішеннями комісії регіонального рівня позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України.
Згідно з рішеннями від 27.04.2021 за №19663/34142223/2, №19664/34142223/2 та №19639/34142223/2 за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення про залишення поданих скарг без задоволення, а рішень комісії регіонального рівня без змін.
Вважаючи рішення про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що поданих позивачем документів достатньо для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄДРПН.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Згідно з п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
01.02.2020 набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
Відповідно до п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021, слугувало те, що такі відповідають вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Згідно з п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, визначених в Додатку 3 до Порядку №1165, господарська операція є ризиковою у разі відсутності товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно з п.11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Як встановлено з матеріалів справи, у квитанціях від 29.03.2021 та від 30.03.2021 (а.с. 20,22,24) міститься пропозиція надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
У спірних правовідносинах встановлено, що на пропозицію контролюючого органу позивачем в електронній формі подано копії документів, а саме: пояснення, договір поставки №1/3 від 08.01.2021; специфікації №5 від 11.03.2021, №6 від 19.03.2021, №7 від 24.03.2021; видаткові накладні №ФГ-006 від 11.03.2021, №ФГ-008 від 19.03.2021, №ФГ-009 від 24.03.2021, платіжні доручення №5061 від 16.03.2021, №5092 від 26.03.2021, №5076 від 31.03.2021; товарно-транспортні накладні №№224, 225, 226,227, 228, 229 від 11.03.2021, №№333, 334, 335, 336 від 19.03.2021, №№388, 389 від 24.03.2021, довідку №370 від 07.04.2020; звіти про посівні площі с/г культур.
Зі змісту рішень, якими позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних, встановлено, що підставою для їх прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу не надано копій наступних документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
В рядку додаткової інформації зазначено: надані документи не відображаються і електронному вигляді для перегляду.
Тобто, підставою для прийняття оскаржуваного рішення є те, що надіслані позивачем документи не відкриваються для перегляду. Вказану обставину податковий орган розцінив як неподання документів позивачем.
Оцінюючи правомірність вказаних вище дій відповідачів, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з п.2 Розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 № 557 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261) (далі - Порядок №557) автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).
Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувача (підписувачів) та печатки (за наявності).
П.5 Розділу ІІ Порядку №557 передбачено, що у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.
Відповідно до п.6 Розділу ІІ Порядку №557 автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.
Згідно з п.7 Розділу ІІ Порядку №557 автоматизована перевірка електронного документа включає:
- перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги";
- перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку;
- перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);
- перевірку наявності обов`язкових реквізитів;
- перевірку права підпису електронного документа підписувачем.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.
Таким чином, при надходженні електронного документа до контролюючого органу здійснюється його автоматизована перевірка, в тому числі щодо цілісності такого електронного документа.
З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження факту неможливості переглянути надіслані позивачем документи Головне управління ДПС України у Вінницькій області подало скріншоти з Журналу розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердженняя реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК (а.с.94-96).
Однак, надані витяги із Автоматизованої системи вказують лише про те, що лише 3 окремі документи, надані позивачем, не відкривались для перегляду, а саме: документ довільного формату 9071578237 від 05.04.2021 до повідомлення №1 від 05.04.2021, документ довільного формату 9071582900 від 05.04.2021 до повідомлення №2 від 05.04.2021 та документ довільного формату 9071600214 від 05.04.2021 до повідомлення №3 від 05.04.2021.
Водночас, податковий орган не надав доказів про те, що за наслідками автоматизованої перевірки цілісність надісланих ФГ "Коберник" електронних документів пошкоджена.
Крім того, контролюючий орган не надав доказів про те, що позивач був повідомлений про технічні проблеми з відображенням надісланих документів та мав можливість усунути вказані обставини та повторно направити електронні копії відповідних документів.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що недоліки роботи програмного забезпечення, яке забезпечує обмін електронними документами з податковим органом, не можуть розцінюватись як неподання документів платником податків та бути підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження наявності підстав для реєстрації податкових накладних разом з позовною заявою ФГ "Коберник" подало копії наступних документів: договір поставки №1/3 від 08.01.2021; специфікації №5 від 11.03.2021, №6 від 19.03.2021, №7 від 24.03.2021; видаткові накладні №ФГ-006 від 11.03.2021, №ФГ-008 від 19.03.2021, №ФГ-009 від 24.03.2021, платіжні доручення №5061 від 16.03.2021, №5092 від 26.03.2021, №5076 від 31.03.2021; товарно-транспортні накладні №№224, 225, 226,227, 228, 229 від 11.03.2021, №№333, 334, 335, 336 від 19.03.2021, №№388, 389 від 24.03.2021, довідку №370 від 07.04.2020; звіти про посівні площі с/г культур.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та наявні в матеріалах письмові докази колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поданих позивачем документів достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021 в ЄРПН.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у комісії регіонального рівня була відсутня можливість розглянути надіслані позивачем документи.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що ГУ ДПС у Вінницькій області не повідомляло позивача про неможливість відкриття документів, надісланих з метою реєстрації вищезазначених податкових накладних в ЄРПН.
Отже, надіслані позивачем документи не були розглянуті комісією внаслідок бездіяльності контролюючого органу.
З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого про те, що з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача та недопущення повторного звернення до суду слід зобов`язати ДПС України зареєструвати №1 від 11.03.2021, №2 від 19.03.2021, №3 від 24.03.2021 в ЄРПН.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1   ст.325 КАС України   та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5   ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1   ст. 329 КАС України   касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Ватаманюк Р.В.