УХВАЛА

26 вересня 2022 року 
м. Київ

справа № 420/26437/21
адміністративне провадження № К/990/24937/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі №420/26437/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:
22 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня календарного року, при обчисленні посадового окладу та окладу за військове звання, починаючи з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 вчинити дії щодо перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», починаючи з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня календарного року при обчисленні посадового окладу та окладу за військове звання, починаючи з 01 січня 2021 року по 20 серпня 2021 року включно;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 вчинити дії щодо перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" починаючи з 01 січня 2021 року по 20 серпня 2021 року включно;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 сплатити недоплачені суми грошового забезпечення (в тому числі одноразові види грошового забезпечення) з урахуванням проведеного перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" та Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік".
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2022 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29 січня 2020 року при обчисленні в період з 30 січня 2020 року по 20 серпня 2021 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 , з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати і виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 30 січня 2020 року по 20 серпня 2021 року включно, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Судом встановлено, що касаційну скаргу підписав командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Проте, як слідує з матеріалів касаційної скарги ОСОБА_2 не надав жодного документа, який би підтвердив його повноваження, як командира військової частини НОМЕР_1 .
Водночас, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, Суд не має доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що унеможливлює отримання підтвердження повноважень ОСОБА_2 підписати та подати касаційну скаргу, як керівника вказаного суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи вимоги пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Ураховуючи викладене та керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі №420/26437/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя	Л.О. Єресько