ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року 
м. Київ

справа № 812/1093/18
адміністративне провадження № К/9901/63899/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №812/1093/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Хімпроект» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 (суддя Кисельова Є.О.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 (головуючий суддя Сухарьок М.Г., Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.),

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Хімпроект" звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2018 № 0013521206 на загальну суму 690885,57грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Державної фіскальної служби в Луганській області звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду. Крім того, відповідач просить здійснити процесуальне правонаступництво.

Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу у справі №812/1093/18.

Ухвалою суду від 12.09.2022 касаційний розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 13.09.2022. 

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.

Враховуючи приписи статті 52 КАС України, якою встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив, - суд вбачає підстави клопотання відповідача про заміну сторони у справі її правонаступником задовольнити.

Верховний Суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, з`ясував наступне.

Позивач подав до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності):

звітна декларація за 2015 рік від 10.02.2015;

звітна декларація за 2016 рік від 18.02.2016;

уточнююча декларація за 2015 рік № 9277013201 від 14.02.2018, відповідно до якої зменшено податкове зобов`язання до 0,00 грн;

уточнююча декларація за 2016 рік № 9271341335 від 15.02.2018, відповідно до якої зменшено податкове зобов`язання до 272986,88 грн (січень - 0,00 грн, лютий - 0,00 грн, березень - 0,00 грн, квітень - 0,00 грн, травень - 0,00 грн, червень - 30929,55грн, липень - 40342,89грн, серпень - 40342,89грн, вересень - 40342,89грн, жовтень - 40342,89грн, листопад - 40342,89грн, грудень - 40342,89грн).

Податковим органом проведено камеральну перевірку відомостей, задекларованих у деклараціях з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015-2016 роки та встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань за цим платежем на загальну суму 552708,46грн, про що складено акт від 16.03.2018 № 606/12-32-12-06/23487660.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 № 0013521206 на загальну суму 690885,57грн, з яких сума основного грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб складає 552708,46грн та 138177,11грн - фінансові санкції.

Вважаючи, що вказане рішення прийнято ГУ ДФС у Луганській області всупереч нормам податкового законодавства, ПАТ «Хімпроект» звернулось до суду з адміністративним позовом про його скасування. В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначає, що здійснює свою діяльність, земельна ділянка також розташована у м.Сєвєродонецьк Луганської області, населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція. Враховуючи положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", ПРАТ «ХІМПРОЕКТ» підлягає звільненню від обов`язків платника орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності щодо сплати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності.

Відповідач з доводами Товариства не погодився, зазначив, що стаття 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" звільняє від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та в свою чергу Законом № 1669 передбачено, що єдиним та належним доказом, який дозволяє не виконувати обов`язки є сертифікат Торгово-промислової палати. Позивачем не надавалося до податкового органу сертифікату Торгово-промислової палати. Крім того, порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками наведеною нормою Закону № 1669 не визначений.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що м. Сєвєродонецьк є населеним пунктом, на території якого здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується правом, встановленим статтею 6 Закону №1669, щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Цим Законом не вимагається отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю.

Не погоджуючись з позицією судів, вважаючи судові рішення такими, що винесені з порушенням норм матеріального і процесуального права, податковий орган оскаржив їх у касаційному порядку. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач викладає обставини, встановлені перевіркою, зазначає, що відповідно до положень Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Поряд з цим, включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів , на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не у повному обсязі платниками орендної плати за землю своїх обов`язків, передбачених Податковим, Земельним кодексами України, Законом України «Про оренду землі», також звільнення їх від відповідальності за порушення вимог податкового законодавства. Відповідач вважає, що оскільки платником було занижено податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності  в порушення пунктів 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, а також непідтверджені обставини непереборної сили або настання форс-мажорних обставин, податковий орган правомірно донарахував податкові зобов`язання з орендної плати та притягнув Товариство до відповідальності, згідно норм статті 123 Податкового кодексу України. З урахуванням викладеного, відповідач просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №812/1093/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач скористався процесуальним правом заперечити проти доводів касаційної скарги. У відзиві позивач відзначає, що у касаційній скарзі жодним чином не наведено у чому полягає незаконність та необґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити касаційну скаргу податкового органу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (стаття 287 ПК України).

Як встановлено судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається,  Приватне акціонерне товариство "Хімпроект" з 10.01.1996 зареєстровано в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області як платник податку з орендної плати за землю.

08.01.2003 між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та акціонерним товариством закритого типу "Хімпроект" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки №555, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0024 га, цільове призначення - землі транспорту, на земельній ділянці знаходиться: існуючий гараж, земельна ділянка знаходиться за адресою м. Сєверодонецьк, мікрорайон № 72.

До вказаного договору укладені додаткові угоди №1 від 16.03.2006, №2 від 12.10.2006, №3 від 19.03.2008, №4 від 23.03.2009.

26.12.2002 між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та акціонерним товариством закритого типу "Хімпроект" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки №394, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0047 га, цільове призначення - землі змішаного типу, на земельній ділянці знаходиться: вбудоване приміщення магазину, на земельній ділянці прокладені такі інженерні комунікації: каналізація, тепломережі, водопровід, електричні кабелі, кабелі зв`язку, земельна ділянка знаходиться за адресою м. Сєверодонецьк, пр. Хіміків, 34-а, квартал № 42. До вказаного договору додано додаткову угоду № 4 від 23.03.2009.

04.11.2010 між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та акціонерним товариством закритого типу "Хімпроект" (орендар) укладено договір оренди землі № 041041900425, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0004 га, на земельній ділянці не знаходяться об`єкти нерухомого майна, земельна ділянка знаходиться за адресою м. Сєверодонецьк, вул. Новікова, 13-а.

13.12.2012 між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та приватним акціонерним товариством "Хімпроект" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0924 га, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, земельна ділянка знаходиться за адресою м. Сєверодонецьк, просп. Космонавтів, буд. 15-а.

Позивачем подано до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності): за 2015 рік; 2016 рік; уточнююча декларація за 2015 рік, відповідно до якої зменшено податкове зобов`язання до 0; уточнююча декларація за 2016 рік, відповідно до якої зменшено податкове зобов`язання: у тому числі, січень, лютий, березень, квітень, травень - 0грн.
Відповідачем за результатами камеральної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу нараховано суму основного грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб та фінансові санкції. 

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента  України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Пунктом 5 статті 11 цього Закону передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р  затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого входить і місто Сєвєроденцьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України  від 05.11.2014 №1079-р було зупинено дію Розпорядження від 30.10.2014 №1053-р. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі № 826/18327/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 02.04.2015, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р  визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі було зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014№ 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р» та затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначені міста обласного значення Луганськ та Сєвєродонецьк.

У період з 05.11.2014 по 18.12.2015 (дата набрання чинності розпорядження від 02.12.2015 № 1275-р)  в силу приписів частини 3 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказане розпорядження не діяло, що автоматично в силу приписів закону надає статус чинності розпорядженню Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, яким  Сєвєродонецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування" (набув чинності 08.06.2016) внесено зміни до статті 6 Закону №1669, а саме текст статті 6 викладено в такій редакції: "Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону". Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Судами враховано, що відповідно до матеріалів справи позивач у перевіряємий період часу був зареєстрований та здійснював діяльність в зоні проведення антитерористичної операції.

Поряд з цим, у даному випадку до спірних правовідносин слід застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки він є спеціальним законом відносно відповідних обставин та визначає, у тому числі, підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) податкових зобов`язань.

Водночас, Верховний Суд наголошує, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не скасовує обов`язків платника податку, а лише надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Крім того, Суд зауважує, що діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин окремо по кожній статті Податкового кодексу України, проте визначальним у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання, що має бути оцінено суб`єктом владних повноважень (відповідачем у справ) у кожному конкретному випадку.

З урахуванням викладених обставин, керуючись нормами права, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, Верховний Суд вважає, що суд першої  інстанції правомірно задовольнив позов, скасував податкове повідомлення-рішення, а колегія суддів апеляційної інстанції вірно погодилась з такими висновками у даній справі.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 52, 345, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідач про заміну сторони її правонаступником задовольнити. Замінити Головне управління Державної фіскальної служби в Луганській області (код ЄДРПОУ 39591445) правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби в Луганській області (код ЄДРПОУ ВП 440822150).

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №812/1093/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.В. Хохуляк
І.А. Гончарова
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду