УХВАЛА

08 грудня 2022 року 
м. Київ
справа №580/2241/22
касаційне провадження № К/990/33020/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Пасічник С.С., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі № 580/2241/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2021 № 5841/2300070809 на суму 93969,72 грн за платежем штрафні (фінансові) санкції.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Скасовано прийняте Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкове повідомлення-рішення від 22.07.2021 № 5841/2300070809.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області у травні 2021 року на підставі наказу від 12.05.2021 № 875-п та направлення на перевірку від 13.05.2021 №1047/23-00-07-0805 проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 16.11.2018 №1 за період з 16.11.2018 по 13.05.2021.
Висновки перевірки зафіксовані в акті від 26.05.2021 № 3777/23-00-07-0806/34452627.).
За результатами перевірки контролюючим органом 22.07.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №5841/2300070809, яким за порушення частин першої та другої статі 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» з урахуванням пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, Позивачу нараховано пеню на загальну суму 93969,72 грн за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, встановлених Національним банком України.
Вирішуючи спір по суті, суди апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що прийняте Головним управління ДПС у Черкаській області податкове повідомлення-рішення від 22.07.2021 № 5841/2300070809 у сумі 93969,72 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Черкаській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі № 580/2241/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі скаржник зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Однак, скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. 
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 248100 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2021 № 5841/2300070809 у сумі 93969,72 грн.
Зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб`єктний склад її учасників, а також враховуючи на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, Суд дійшов висновку, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2022, не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі № 580/2241/22 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   С.С. Пасічник