ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 р. 	Справа № 520/19183/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 (суддя Мар`єнко Л.М.; м. Харків) по справі № 520/19183/21
за позовом   ОСОБА_1     
до  Міністерства оборони України                                     
про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (надалі також - відповідач), в якій просив суд: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у неналежному розгляді звернення позивача від 08.08.2021р. УМ-12916979;  повторно розглянути звернення позивача від 08.08.2021р. УМ-12916979 з дотриманням вимоги Закону України "Про звернення громадян" та вирішити питання порушенні у зверненні по суті.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни. 08.08.2021 позивачем через урядовий портал було направлено на адресу відповідача звернення (пропозиція-зауваження) УМ-12916979 у порядку Закону України "Про звернення громадян". 18.08.2021 відповідачем на адресу позивача була направлена відповідь за результатами розгляду звернення позивача підписана т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевичем. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, які полягають у неналежному розгляді звернення позивача. Зокрема, частиною 2 ст. 14 Закону встановлено, що пропозиції (зауваження) осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, особисто. Однак, звернення позивача розглядав т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковник юстиції Кирило Ганкевичем, який не є першим керівником відповідача. Окрім цього, на думку позивача, як вбачається з відповіді, відповідачем не вирішено жодне питання порушене позивачем у зверненні. З огляду на наведене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року позов ОСОБА_1  – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 08.08.2021 р. УМ-12916979.
Зобов`язано Міністерство оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, буд.6, код ЄДРПОУ 00034022) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 08.08.2021 року УМ-12916979 з дотриманням вимоги Закону України «Про звернення громадян».
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні судового рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що Директором Департаменту було опрацьовано звернення позивача за дорученням керівництва Міністерства оборони України, в межах компетенції  розглянуто заяву ОСОБА_1 з пропозиціями та зауваженнями від 09.08.2021 № УМ-12916979 та направлено на адресу позивача лист-відповідь на вказану заяву, що відповідає п. 11 Положення "Про Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 10.06.2020 № 190.
Ураховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав. 
Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 27.01.2015 року.
08.08.2021 позивачем через урядовий портал було направлено на адресу Міністерства оборони України електронне звернення (пропозиція-зауваження) УМ-12916979 у порядку Закону України "Про звернення громадян".
18.08.2021 відповідачем на адресу позивача була направлена відповідь №298/3/2380 за результатами розгляду звернення позивача, підписана т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевичем.
Вважаючи протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевич не був уповноваженою особою щодо розгляду заяви позивача, та дійшов висновку про протиправність дій Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 08.08.2021р. УМ-12916979, та як наслідок наявність підстав для зобов`язання повторно розглянути звернення позивача з дотриманням вимоги Закону України "Про звернення громадян".
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №393/96).
Частиною 1 статті 1 Закону №393/96 встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 3 Закону №393/96, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Статтею 20 Закону №393/96 передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно з частинами 2, 3 статті 8 Закону №393/96 не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
Статтею 15 Закону №393/96 встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 18 Закону №393/96, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст. 19 Закону №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; - письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Відповідно до ст. 20 Закону №393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Отже, суб`єктом розгляду звернення може бути як, зокрема, орган державної влади, так і конкретна посадова особа.
Відповідно до положень частини 2 статті 14 Закону України "Про звернення громадян", пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.
Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни, а тому він має право на особистий розгляд його звернень першими керівниками органів державної влади, тобто, Законом № 393/96-ВР імперативно визначено суб`єкта розгляду отриманого звернення від категорії осіб, до яких належить позивач.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 1, пункту 2 Положення "Про Міністерство оборони України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 671 (далі також - Положення), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.
Міноборони у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з пунктом 9, підпунктом 1 пункту 10 Положення Міноборони очолює Міністр, якого з числа цивільних осіб призначає на посаду за поданням Президента України і звільняє з посади Верховна Рада України.
Міністр має першого заступника та заступників, які призначаються на посаду з числа цивільних осіб та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України відповідно до пропозицій Міністра.
Міністр очолює Міноборони, здійснює керівництво його діяльністю, військово-політичне і адміністративне керівництво Збройними Силами безпосередньо та через підпорядкованих йому першого заступника Міністра, заступників Міністра та Головнокомандувача Збройних Сил.
Отже, Міністр оборони України є першим керівником органу державної влади - Міністерства оборони України, зокрема, в розумінні Закону №393/96.
Таким чином, звернення позивача від 08.08.2021 УМ-12916979 підлягає розгляду саме Міністром оборони України.
У свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що відповідь №298/3/2380 за результатами розгляду звернення позивача, підписана т.в.о директора Департаменту юридичного забезпечення МОУ полковником юстиції Кирило Ганкевичем, а не Міністром оборони України, що свідчить про порушення вимог Закону №393/96 та розгляд звернення позивача, який має статус особи з інвалідністю внаслідок війни, не уповноваженим суб`єктом.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про протиправність дій Міністерства оборони України, які полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 08.08.2021р. УМ-12916979, та як наслідок наявність підстав для зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.08.2021р. УМ-12916979 з дотриманням вимоги Закону №393/96.
При цьому судом першої інстанції обґрунтовано не було надано оцінку змісту відповіді на звернення позивача від 08.08.2021р. УМ-12916979, оскільки така надана не уповноваженим на те суб`єктом в межах спірних правовідносин, що розглядаються судом.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 по справі № 520/19183/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова