УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 577/1826/17
провадження № 51-7407км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області 
від 15 травня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 
2021 року,
встановив:
Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 
2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2021 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
На адресу Верховного Суду 15 вересня 2022 року від захисника ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, датована і підписана ним 14 вересня 2022 року. Як видно з її змісту, захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про поновлення строку на їх касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  
у стані невизначеності.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувану ухвалу апеляційного суду було проголошено 21 липня 2021 року, тоді як з касаційною скаргою захисник звернувся до суду лише 14 вересня 2022 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його прохання 
про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження захисник ОСОБА_4 зазначає, що договір про надання правової допомоги засудженому ОСОБА_5 був укладений вже після завершення апеляційного розгляду. Також, адвокат вказує на те, що ним у встановленому законом порядку була подана заява 
про ознайомлення з матеріалами справи до суду касаційної інстанції, однак саме ознайомлення було забезпечено йому касаційним судом лише 20 липня 2022 року 
та не залежало від його волі.
Однак, укладення угоди на представництво інтересів у суді касаційної інстанції 
із новим захисником після завершення апеляційного розгляду не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. 
До того ж з наданих копій судових рішень убачається, що інтереси засудженого ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції представляв захисник ОСОБА_6 , який був присутній разом з ним при проголошенні оскаржуваної ухвали. Більш того, ухвалами Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6 
та засудженого ОСОБА_5 , витребувано матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , а також призначено касаційний розгляд вказаних матеріалів 
у суді касаційної інстанції.
Крім того, як видно з матеріалів провадження за касаційною скаргою, захисник 
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 15 листопада 2021 року, тобто вже після закінчення строків на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень, а тому вказівка адвоката на поважність пропуску строку касаційного оскарження з цієї підстави 
є необґрунтованою та не може слугувати підставою для його поновлення. 
Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі захисником не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції 
за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2018 року та ухвали Полтавського апеляційного суду 
від 21 липня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2021 року щодо засудженого 
ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                                ОСОБА_3