УХВАЛА
 
20 жовтня 2022 року
м. Київ
справа №  724/2182/21
провадження № 61-9581ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 травня        2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
28 вересня 2022 року Державна казначейська служба України засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 травня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року у вказаній вище справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки за її подання не сплачено судовий збір.
В касаційній скарзі Державна казначейська служба Українипорушує клопотання про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що в умовах воєнного стану кошторисні асигнування розділені на 12 частин та щомісячно виділяються в обмежених кількостях. Станом на час подання касаційної скарги бюджетні асигнування на рахунку становили 0,00 грн, що унеможливлює своєчасну та повну сплату судового збору заявником. Оскільки запровадження воєнного стану вплинуло на перерозподіл та видатки коштів Державною казначейською службою, в зв`язку з чим остання позбавлена можливості належним чином виконати обов`язок зі сплати судового збору та як наслідок оскаржити судові рішення про стягнення моральної шкоди, то заявник просить суд відстрочити сплату судового збору до закінчення касаційного провадження у справі або звільнити від його сплати.
Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог статей 136 ЦПК України, 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов: 
1.      розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 
2.      позивачами є: 
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3.      предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Вищевказані норми дають підстави для висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору лиш для фізичних осіб. Водночас для юридичних осіб можливості для застосування такого процесуального інструменту не передбачено.
За таких обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,                                   ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду у 2021 році та заявив майнову позовну вимогу про стягнення 2 106 000,00 грн моральної шкоди.
За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на                       01 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.
За таких обставин, розмір судового збору, який підлягав сплаті до суду першої інстанції, становив 11 350,00 грн.
Враховуючи те, що ДКС України оскаржує судові рішення в частині сум, які становлять 54% від загальної ціни позову, то в контексті вимог частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 12 258,00 грн (11350х0,54х200%).
На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено належним чином підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування.
Відповідно до вимог  пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Заявник в касаційній скарзі посилається як на підставу касаційного оскарження на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано правовий висновок, викладений у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31  березня 1995 року № 4. 
Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищенаведене, процесуальним законом не уповноважені суди враховувати правові висновки, викладені в постановах Пленуму Верховного Суду України. Водночас заявником не зазначено постанови Верховного Суду, правові висновки в яких не були враховані судом апеляційної інстанції.
Для усунення недоліків заявнику необхідно надати до суду виправлену редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити належним чином підставу касаційного оскарження та її нормативно-правове обґрунтування відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби Українипро звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 травня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 серпня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           І. В. Литвиненко