Справа № 742/1334/22 	Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М. 	
Провадження № 33/4823/482/22 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                          	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Ткаченко Н.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2022 року, 

                                      в с т а н о в и в: 

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.
Судом  ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 21 березня 2022 року, близько 22 год 20 хв, у м. Прилуки на перехресті вулиць Київська та Ветеранська, керував транспортним засобом “Mitsubishi L200”, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом перевірки приладу “Драгер”, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Ткаченко Н.М. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 наступного дня, а саме, 22.03.2022 року о 07 год 50 хв звернувся до Прилуцького наркологічного диспансеру, де було проведено дослідження та не встановлено алкогольне сп`яніння, що підтверджено Висновком щодо результатів медичного огляду № 5 від 22.03.2022 року. Вказує на відсутність відеозапису по справі. На думку сторони захисту, по справі не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не зявились, судом були належним чином попереджені про час і місце розгляду справи. Їхня неявка не являється  перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААД № 329712 від 21.03.2022 року (а.с. 2), ОСОБА_1 21 березня 2022 року, близько 22 год 20 хв, у м. Прилуки на перехресті вулиць Київська та Ветеранська, керував транспортним засобом “Mitsubishi L200”, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу приладу “Драгер” із результатом 0,61%0, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав та в поясненнях по суті порушення додав “алкоголь не вживав, вживав лікарські засоби”.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
         
Відповідно до наявної у матеріалах справи, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківки технічного засобу “Драгер”  21.03.2022 року, отримано позитивну пробу з кількісним показником – 0.61 %0  (а.с. 3).
Твердження апелянта про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а саме те, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, є безпідставними та голослівними і спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, де чітко вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом “Mitsubishi L200”, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом перевірки приладу “Драгер”, де під час його складання водій не заперечував факт керування, а пояснював, що алкоголь не вживав, а вживав лікарські засоби, будь-яких інших запитань чи зауважень до протоколу від нього не надходило. 
Апеляційний суд вважає, що заперечення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 свідчать про усвідомлення своєї протиправної поведінки та про намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст. 256 КУпАП нічим не підтверджуються. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.  

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 наступного дня, а саме, 22.03.2022 року о 07 год 50 хв звернувся до Прилуцького наркологічного диспансеру, де було проведено дослідження та не встановлено алкогольне сп`яніння, що підтверджено Висновком щодо результатів медичного огляду № 5 від 22.03.2022 року не є слушними, адже такі були предметом дослідження суду першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.               

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ткаченко Н.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	О. В. Демченко