ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 686/22382/21	Головуючий у 1-й інстанції Мазурок О. В. 	
Провадження № 22-ц/817/747/22 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 686/22382/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року (ухвалене суддею Мазурок О.В., повний текст якого складено 11 лютого 2022 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що рішення суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11, яке ухвалено на користь позивача, залишається невиконаним з вини працівників відповідача. Неналежне виконання посадовими і службовими особами органів державної влади своїх повноважень, що призвели до порушення прав позивача, свідчить про невиконання державою головного обов`язку перед людиною – утверджувати та забезпечувати її права. Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини є свідченням заподіяння моральної шкоди. Внаслідок невиконання рішення суду порушені його права та завдано моральні страждання: внаслідок невиконання рішення суду порушено його конституційне право як споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна, в зв`язку із чим йому завдано моральних страждань та спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 55 000 000 000.00 гривень.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що юридичний спір між позивачем та відповідачем виник з приводу умисного невиконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11, що є порушення права на судовий захист позивача та підставою для відшкодування моральної шкоди.
У зв`язку з наведеним просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
03 серпня 2022 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Хмельницького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що апелянтом не доведено факту протиправних дій Хмельницького апеляційного суду, наявності заподіяної йому моральної шкоди відповідачем та причинного зв`язку між ними, а також компетенції Хмельницького апеляційного суду представляти державу у даному спорі.
У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.
Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2012 року, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_2 , який видати йому на руки. В задоволенні решті позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Так, загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статі 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Отже, для настання деліктної відповідальності необхідно довести наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінку заподіювана; вину.
Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Із положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України слідує, що держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади), або через представника.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органами державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяно шкоду. Водночас, залучення або ж незалучення до судового вирішення спору такого органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не орган державної влади, який порушив права чи інтереси позивача.
Аналогічний висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 27 листопада 2019 року (справа №242/4741/16-ц) та від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред`явив позов про відшкодування моральної шкоди до держави Україна. При цьому позивач визначив Хмельницький апеляційний суд як орган, який порушив його права та має представляти інтереси держави у спірних правовідносинах.
Водночас, відповідно до положень розділу VІІІ «Правосуддя» Конституції України та Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовами про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не обґрунтовано залучення Хмельницького апеляційного суду в якості представника держави у даній справі.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що відносно ОСОБА_2 . Хмельницьким апеляційним судом були вчинені неправомірні дії, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльності Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду при невиконанні рішення суду у справі №2270/14181/11 в період з 18 вересня 2021року по 20 вересня 2021 року та доказів заподіяння ОСОБА_2 в зв`язку із цим моральної шкоди.
При цьому, невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, не свідчить про незаконність дій відповідача та заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди саме Хмельницьким апеляційним судом.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факту протиправних дій Хмельницького апеляційного суду, наявності заподіяної йому моральної шкоди відповідачем та причинного зв`язку між ними.
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням їм правильної правової оцінки.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга в частині обґрунтування підстав, викладена в образливій, неприпустимій формі, містить наклепницькі відомості та образливі висловлювання, які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб.
Образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Апеляційний суд зазначає, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів, учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що дії учасників справи, які мають ознаки неповаги до суду чи судді можуть бути підставою для застосування до них заходів процесуального примусу, передбачених статтею 144 ЦПК України.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 26 вересня 2022 року.

Головуючий 
Судді