ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року                                                         м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 947/9443/21
Апеляційне провадження № 22-ц/813/7636/22
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), 
суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Поліщук Майї Іванівни в інтересах  ОСОБА_1   на рішення Київського районного суду м.Одеси від 27 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Васильків О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
В березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1   про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.1-4). 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Їй відомо, що відповідач неофіційно працює, отримує дохід і має можливість платити аліменти на утримання дочки. 
Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1   на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000 грн. щомісяця, з послідуючою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. 
Представник відповідача – адвокат Поліщук М.І. надала до суду відзив, в якому посилається на те, що відповідач щомісячно у міру фінансових можливостей перераховував грошові кошти на утримання дитини на банківську картку матері позивача, а також постійно передавав для дитини продукти харчування, подарунки на новий рік та інше. Відповідач не працює, не має стабільного заробітку, не отримує жодного доходу. На його утриманні знаходиться хворий батько ОСОБА_4 . Сам відповідач має хронічні захворювання центральної нервової системи. У нього відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Тому стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн. є неможливим та не відповідає його матеріальному становищу. В зв`язку з викладеним погоджується платити аліменти в мінімальному розмірі, а саме: 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 1 372 грн (а.с.72-76).
Справа розглянута за участі позивача та представника відповідача (а.с.96-97).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, що оскаржується
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3 000 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_5  на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 
Задовольняючи частково позовні вимоги,суд першої інстанції, врахувавши інтереси дитини, виходив з того, що у сторін є неповнолітня донька, яка  проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні; суду не надано жодного доказу неможливості надавати допомогу на утримання доньки з боку відповідача (а.с.102-105).

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі адвокат Поліщук М.І. в інтересах  ОСОБА_1 , посилаючись на спрощений підхід до розгляду справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити відповідачу мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1 372 грн. з 05 травня 2022 року, тобто з моменту скасування заочного рішення, враховуючи суму уже сплачених аліментів. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що: 
-  аргументи суду, що відповідач має змогу платити аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки проходить обстеження в приватних клініках, є недоцільним та таким, що суперечить положенням ст.49 Конституції України,
- на утриманні відповідача знаходиться хворий батько, який потребує постійної фінансової допомоги,
- з часу звернення до суду позивачки (29 травня 2021 року) та до часу скасування заочного рішення, тобто до 05 травня 2022 року, відповідач систематично перераховував аліменти на утримання дитини, що не заперечувала позивачка в судовому засіданні. Тому призначення стягнення аліментів з моменту звернення з позовом є незаконним,
- відповідач з першого дня війни втратив роботу, що підтверджується довідками; оскільки був не в змозі забезпечувати себе, вимушений був емігрувати до Франції, де проживає його брат та забезпечує його на сьогоднішній день. Він є біженцем, але не має там статусу особи, яка має право на роботу;
- позивачка має діючий бізнес, а саме: магазин квітів, має достатній дохід, тому на даний час у неї достатньо грошових коштів на утримання дитини (а.с.109-115).
Правом відзиву на апеляційну скаргу позивачка не скористалася.

Позиція апеляційного суду
Відповідно до правил ч.13ст.7, ч.1ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом
29 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.1-4).
Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 19 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та стягнуто з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4 000 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача (а.с.27-30).
Ухвалою суду від 05 травня 2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні (а.с.61-62).
Судом встановлено, що сторони 28 липня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с.6).
Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).
Відповідно до довідки голови правління ЖБК «Вимпел-10» від 02 березня 2021 року ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 з 15 березня 2016 року по теперішній час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків на ім`я ОСОБА_1 за період з 1 кварталу по 4 квартал 2021 року та за 1 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня (а.с.87, 88).
З медичної довідки, виданої 19 травня 2022 року лікарем Обед Лубала поліклініки «Петі Пуасоон» в м.Лубумбаші Демократичної Республіки Конго, вбачається, що ОСОБА_1 відповідальний за фінансову підтримку свого біологічного батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який хворіє з 2015 року і страждає на цукровий діабет 2-го типу та артеріальну гіпертензію (а.с.89-90).
Також суду надана копія медичної документація щодо хвороби Мукуна-Канколонго Жан-П`єра в серпні-вересні 2020 року на COVID-19 та згідно консультативного висновку невролога від 19 травня 2020 року має астено-тривожний синдром з панічними атаками (а.с.91-95).
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_5 до суду не з`явився. В судовому засіданні була присутня його представник ОСОБА_6 , яка позовні вимоги визнала частково та вказала, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1 372 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За змістом ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, закон визначає аліменти саме як кошти, що необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з цим, ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.3ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків на ім`я ОСОБА_1 за період за 2021 року та за 1 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.
Доказів на підтвердження наявності у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, тощо матеріали справи не містять.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину для забезпечення гармонійного розвитку та утримання дитини, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам. 
Однак, не звернув уваги на обставини справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, зокрема, розмір доходу відповідача.
Позивач вказані обставини не спростувала. Інших доказів матеріального стану відповідача та достатності його заробітку (доходу), як платника аліментів, для сплати аліменти у встановленому судом, або визначеному позивачем розмір суду не надано.
За нормами ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн, з 1 липня - 2510 грн, з 1 грудня - 2618 грн.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 грн, з 1 липня - 2744 грн, з 1 грудня - 2833 грн.
З огляду на викладене, з урахуванням матеріального становища відповідача на час розгляду справи, колегія суддів, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, який за обставин даної справи є мінімально необхідним для потреб дитини та відповідатиме теперішнім можливостям батька надавати таку допомогу, до 2 000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що частиною1ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1  був вимушений емігрувати до Франції, де знаходиться в статусі біженця, та не має право на роботу, не підтверджені жодними доказами.
Доводи про те, що позивачка має діючий бізнес та достатній дохід, тому на даний час у неї достатньо грошових коштів на утримання дитини, є голослівними та також належними доказами не підтверджені. Разом з тим, апеляційний суд наголошує на принципі рівного обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Твердження представника апелянта про те, що аліменти повинні стягуватися з 05 липня 2022 року, тобто з моменту скасування заочного рішення суду у даній справі, є помилковими.
Відповідно до положень ч.1ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ОСОБА_2 звернулась 29 березня 2021 року (а.с.1), тому, керуючись вищевказаною нормою закону, саме з цієї дати слід присудити стягнення аліментів на утримання дитини.
Доводи апелянта про те, що з часу звернення позивачки до суду з позовом та до моменту скасування заочного рішення у даній справі відповідач систематично сплачував аліменти та надавав іншу матеріальну допомогу, в тому числі, шляхом переводу грошових коштів на рахунок ОСОБА_7 , матері позивачки, що не заперечувалося останньою в судовому засіданні суду першої інстанції, та підтверджується копіями банківських квитанцій, можуть бути враховані на стадії виконання рішення суду державним (приватним) виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції – зміні в частині розміру аліментів.

Судові витрати
Позивачка ОСОБА_2 при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.
Розмір задоволених позовних вимог складає 50% (2000 х 100% : 4000).
За подачу позову з урахуванням позовних вимог розмір судового збору станом на 2021 рік дорівнював 908 грн.
З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 454 грн. (908 х 50% : 100%).
Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Поліщук Майї Іванівни в інтересах  ОСОБА_1   задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 27 червня 2022 року змінити в частині розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2   (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави суму судового збору у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні). 
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: