СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року                                  м. Харків                        Справа № 922/3109/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя  Тихий П.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.
за участю:
від позивача –  не з`явився,
від відповідача – адвокат Мороз Т.А.,
від третьої особи – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни  (вх.№4036 Х/1), 
на рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 (суддя –              Бринцев О.В., ухвалене в м. Харкові 18.05.2021 о 12:17 год., повний текст складено 28.05.2021),
у справі №922/3109/20,
за позовом: Харківської міської ради, м. Харків, 
до: Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни,                        м. Харків,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, м. Харків,
          про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 8564) до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни про:
- розірвання договору оренди землі, укладеного 25.10.2004 року за №88106/04 між позивачем та відповідачем зі змінами, внесеними додатковою угодою (державна реєстрація права оренди від 16.11.2015);
- зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку площею 0,0554 га по просп. Гагаріна, 24 у м. Харкові територіальній громаді м. Харкова в особі позивача з приведенням її у придатний для подальшого використання стан;
- стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 342421,85 грн та пені в розмірі 120% річних від простроченої суми в розмірі 15232,66 грн.

Позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує тим, що з лютого 2018 року по квітень 2020 року ФОП Щербакова В.Л. систематично порушує свої зобов`язання за договором оренди землі від 25.10.2004 №88106/04 (далі договір) в частині сплати орендної плати, що підтверджується інформацією ГУ ДПС у Харківській області №10734/9/20-40-03-17 від 19.05.2020. 
На переконання позивача, систематичне порушення                                                  ФОП Щербаковою В.Л. своїх зобов`язань за договором оренди землі, в частині сплати орендної плати є підставою для стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення земельної ділянки територіальній громаді міста Харкова.
Нормативно обґрунтовуючи позовні вимоги Харківська міська рада посилається на ст.ст. 526, 626, 629, 638, 651,792 ЦК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/3109/20 позов задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі, укладений 25.10.2004 №88106/04 між Харківською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Щербаковою Валентиною Леонідівною зі змінами, внесеними додатковою угодою (державна реєстрація права оренди від 16.11.2015).
Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Щербакову Валентину Леонідівну повернути земельну ділянку площею 0,0554 га по просп. Гагаріна, 24 у м. Харкові територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.
Стягнуту з Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни  на користь Харківської міської ради заборгованість по орендній платі в розмірі 342421,85 грн, пеню в розмірі 2827,48 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 9382,74 грн
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 25.10.2004 №88106/04, встановив, що з листів Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17, від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41-17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17 вбачається, що за період лютий 2018 - квітень 2020 заборгованість ФОП Щербакової В.Л. по коду платежу 18010900 "орендна плата з фізичних осіб" за договором складає 418515,54 грн.
Місцевим господарським судом враховано, що рішенням господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі №922/2488/19 стягнуто з ФОП Щербакової В.Л. на користь Харківської міської ради заборгованість з січня 2018 року по лютий 2019 за договором оренди землі від 25.10.2004 №88106/04 у розмірі 76093,69 грн. 
Суд першої інстанції, враховуючи інформацію ГУ ДПС у Харківській області, рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі №922/2488/19, дійшов висновку, що позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 8564), в частині стягнення заборгованості з орендної плати є обґрунтованими і підлягають задоволенню у сумі 342421,85 грн.
Щодо заявленої до стягнення суми пені в розмірі 15232,66 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у сумі 2827,48 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі, встановив, що ФОП Щербакова В.Л. систематично, з лютого 2018 року по квітень 2020 року, впродовж 27 місяців не сплачувала орендну плату за договором, в результаті чого виникла заборгованість. 
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, що в розумінні статті 651 Цивільного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі", статті 141 Земельного кодексу України  є істотним порушенням умов договору оренди та достатньою підставою для його розірвання. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність підстав для розірвання договору оренди землі, з урахуванням приписів статті 34 Закону України "Про оренду землі" є підставою для повернення земельної ділянки.

Фізична особа-підприємець Щербакова Валентина Леонідівна звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі                         № 922/3109/20, в якій просить зазначене рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що позивачем при здійсненні розрахунку орендної плати за землю застосовано невірні коефіцієнти, які характеризують функціональне призначення земельної ділянки, що на переконання відповідача, вливає на розмір боргу.
Апелянт, здійснюючи свій розрахунок, посилається на те, що сума заборгованості зі сплати орендної плати не може перевищувати 188543,38 грн.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені, адже на переконання відповідача, позивач пропустив спеціальний строк позовної давності в один рік, у відповідності до ч.1 ст.258 ЦК України.

Харківською міською радою подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№8876), в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Позивач посилається на те, що у відповідності до положень укладеного між сторонами договору оренди землі від 25.10.2004, відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плату.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, у Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни утворилась заборгованість по орендній платі за період з лютого 2018 року по квітень 2020 року. Позивачем здійснено розрахунок, у відповідності до якого заборгованість відповідача перед позивачем за спірний період складає 418515,54 грн. 
Позивач посилається на те, що відповідно до листів Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17, від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41- 17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17, станом на травень 2020 року заборгованість ФОП Щербакової В.Л. по коду платежу 18010900 "орендна плата з фізичних осіб" за договором оренди землі від 25.10.2004 складає 418515,54 грн.
Позивач зазначає, що під час розгляду даної справи Харківська міська рада врахувала, що 76093,69 грн заборгованості за договором оренди землі від 25.10.2004, в межах спірного періоду, була стягнута з відповідача рішенням господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19, з приводу чого Харківською міською радою подана заява про зменшення розміру позовних вимог.
На переконання позивача, сума заборгованості по орендній платі за спірний період складає 342421,85 грн. Доказів сплати цієї заборгованості відповідачем не надано.
Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо часткового задоволення пені у сумі 2827,48 грн., враховуючи строки позовної давності.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі №922/3109/20 (головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.) апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/3109/20 скасовано в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.
Прийнято в скасованій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості відмовлено.
В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 року у справі №922/3109/20 залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не довів факт неналежного виконання відповідачем умов спірного договору, щодо здійснення орендних платежів на зазначену в позові суму, так як матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту порушення відповідачем умов договору, а також обґрунтованого та детального розрахунку основної суми заборгованості відповідача перед позивачем з внесення орендних платежів, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити факт порушення відповідачем умов спірного договору, а також межі такого порушення.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції також відмовив у задоволенні позовних вимог про розірвання договору і повернення земельної ділянки.

Постановою Верховного Суду від 09.12.2021 у даній справі касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі №922/3109/20 в частині прийняття нового судового рішення та стягнення витрат зі сплати судового збору скасовано, справу №922/3109/20 в цій частині направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Верховним Судом встановлено, що суд апеляційної інстанції, вказавши на відсутність у матеріалах справи належного розрахунку ціни позову, належним чином не проаналізував інформацію органів державної податкової служби України, щодо заборгованості відповідача за договором, пояснення позивача щодо викладеної у листах Головного управління ДПС у Харківській області інформації, пояснення позивача щодо суми щомісячних платежів, періоду нарахування, так і контррозрахунок ціни позову відповідача з урахуванням обставин з яких ФОП Щербакова В.Л. заперечувала проти задоволення позовних вимог у суді першої інстанції.

У судове засідання 14.09.2022 представник позивача і третьої особи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю вказаних учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судових засіданнях учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням XXI сесії XXIV скликання Харківської міської ради "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 28.04.2004 №54/04 (т.1 а.с.60-64) СПДФО Щербаковій В.Л. надано в оренду земельну ділянку строком до 01.05.2054 по пр. Гагаріна, 24 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (магазин непродовольчих товарів).
В подальшому, між позивачем Харківською міською радою (орендодавець) та відповідачем ФОП Щербаковою В.Л. (орендар) укладений договір оренди землі від 25.10.2004 №88106/04 (надалі – договір) (т.1 а.с.26-30). Відповідно до його умов орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0554 га, яка знаходиться м. Харків, пр. Гагаріна, 24, строком до 01.05.2054 (пункти 1, 2, 8).
Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в книзі записів державної реєстрації договорів оренди (книга №4) від 25.10.2004 за №8816/04.
Земельна ділянка за договором була передана орендарю, про що свідчить Акт приймання-передачі земельної ділянки від 25.10.2004 (т.1 а.с.33).
Рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 у справі №922/5756/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015, внесені зміни до пунктів 5 та 9 договору (т.1, а.с.37-59). 
Згідно з пунктами 5 і 9 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1671180,00 грн. Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 80216,64 грн, або в місяць – 6684,72 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі №922/2488/19 з ФОП Щербакової В.Л. на користь Харківської міської ради стягнуто 76093,69 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за договором.
З листів Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17, від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41-17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17 (т. 1 а.с. 23-24, 98-99; т. 2 а.с. 40-41) вбачається, що заборгованість ФОП Щербакової В.Л. по коду платежу 18010900 "орендна плата з фізичних осіб за договором за період з січня 2018 року по квітень 2020 року складає 418515,54 грн.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами ст. 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Між позивачем Харківською міською радою (орендодавець) та відповідачем ФОП Щербаковою В.Л. (орендар) укладений договір оренди землі від 25.10.2004 №88106/4 (надалі – договір) (т.1 а.с.26-30). 
Відповідно до п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, пр. Гагаріна, 24.
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0554 га, у тому числі: під забудовою – 0,0031 га, інших угідь 0,0523 га (п.2 договору).
На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна: - який належить орендарю на праві приватної власності – нежитлова будівля літ. Т-1, а також інші об`єкти інфраструктури (п.3 договору).

Згідно зі статтею 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до  ПК України).
Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Податковим кодексом України, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. п. 14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою і п.п.14.1.136 п. 14.1 ст.14).
У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України).

Згідно з п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 757759,00 грн.
Відповідно до п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок відділу державного казначейства. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: 2004 рік - 779,86 грн, 2005 рік – 887,84 грн, 2006 рік – 1019,82 грн, з 2007 року  - 1199,79 грн.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 у справі №922/5756/14, яке залишено в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 і постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015, внесені зміни до пунктів 5, 9 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1671180,00 грн. Визначено розмір орендної плати за земельну ділянку на рік, який становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 80216,64 грн, або в місяць – 6684,72 грн.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 договору).
Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 договору).

Враховуючи інформацію ГУ ДПС у Харківській області, щодо наявної у ФОП Щербакової В.Л. заборгованості з орендної плати та рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі №922/2488/19, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 8564)), в частині стягнення заборгованості з орендної плати є обґрунтованими і підлягають задоволенню у сумі 342421,85 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості орендної плати за землю є необґрунтованим, здійснивши свій розрахунок відповідач вважає, що сума заборгованості зі сплати орендної плати не може перевищувати 188543,38 грн.

Колегія суддів, дослідивши доводи апелянта, дійшла до наступних висновків.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: належність, допустимість, та достовірність.

Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування.
Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття допустимість доказів, яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обґрунтовуючи суму позовних вимог, щодо заборгованості з орендної плати, Харківська міська рада врахувала лист ГУ ДПС у Харківські області від 19.05.2020 № 10734/9/20-40-04-03-17, в якому зазначено, що станом на 01.05.2020 податковий борг Щербакової В.Л. РНОКПП НОМЕР_1 становить 418515, 54 грн.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, до матеріалів справи долучено листи Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41-17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17 (т.1 а.с.98-99, т.2, а.с.40-41).
Головним управлінням ДПС у Харківській області здійснено помісячний розрахунок заборгованості ФОП Щербакової В.Л. по коду платежу 18010900 "орендна плата з фізичних осіб" за договором оренди землі від 25.10.2004 №88106/04: січень 2018 року – лютий 2018 року 76093,69 грн, березень 2019 року 253645,76 грн, квітень 2019 року 266328,05 грн, травень 2019 року 279010,34 грн, червень 2019 року 291692,63 грн, липень 2019 року 304374,92 грн, серпень 2019 року 317057,21 грн, вересень 2019 року 329739,50 грн, жовтень 2019 року 342421,79 грн, листопад 2019 року 355104,08 грн, грудень 2019 року 367786,37 грн, січень 2020 року 380468,67 грн, лютий 2020 року 380468,67 грн, березень 2020 року 405833,25 грн, квітень 2020 року 418518,54 грн, травень 2020 року 418515,54 грн.
З наведених вище листів Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17, від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41-17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17 вбачається, що за період лютий 2018 - квітень 2020 заборгованість ФОП Щербакової В.Л. по коду платежу 18010900 "орендна плата з фізичних осіб" за договором складає 418515,54 грн.
Разом з цим, рішенням господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі №922/2488/19 стягнуто з ФОП Щербакової В.Л. на користь Харківської міської ради заборгованість з січня 2018 року по лютий 2019 за договором оренди землі від 25.10.2004 №88106/04 у розмірі 76093,69 грн. 

Враховуючи викладене, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, здійснивши перевірку розрахунку позивача, який базується на інформації ГУ ДПС у Харківській області та відповідає умовам п.п. 5,9 договору, у відповідності до яких, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1671180,00 грн. Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 4,8% від її нормативної грошової оцінки і складає 80216,64 грн, або в місяць – 6684,72 грн, дійшов вірного висновку, що наявні у матеріалах справи листи ГУ ДПС у Харківській області від 19.05.2020 №10734/9/20-40-04-03-17, від 10.11.2020 №22404/9/20-40-04-41-17, від 05.04.2021 №7384/5/20-40-24-15-17 є належними та допустимими доказами наявності у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за спірний період в сумі  342421,85 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем при здійсненні розрахунку орендної плати за землю застосовано невірні коефіцієнти, які характеризують функціональне призначення земельної ділянки, що на переконання відповідача, впливає на розмір боргу з орендної плати за землю.
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість даних тверджень апелянта, з огляду на те, що у даній справі не є предметом розгляду нормативна грошова оцінка земельної ділянки або розмір орендної плати, під час розрахунку яких застосовують коефіцієнти, які характеризують функціональне призначення земельної ділянки. 
В свою чергу, рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 у справі №922/5756/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015, внесені зміни до пунктів 5 та 9 договору, що стосуються нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати (т.1 а.с.37-59). 

Крім того, колегією суддів встановлено, що наданий відповідачем контррозрахунок, є необґрунтованим, оскільки, здійснений відповідачем без урахування змін внесених рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 у справі №922/5756/14 у п.п. 5, 9 договору оренди землі від 25.10.2004 №88106/04 (щодо зміни нормативно грошової оцінки та розміру орендної плати).
Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Тому, відступ від умов договору визначених рішенням господарського суду Харківської області від 09.02.2015 у справі №922/5756/14 є неприпустимим.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені, адже на переконання відповідача, позивач звертаючись з позовною заявою пропустив спеціальний строк позовної давності в один рік, у відповідності до ч.1 ст.258 ЦК України.
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість даних тверджень апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до розрахунку Харківської міської ради (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), позивач просив стягнути пеню за останній рік, що відповідає приписам ст. 258 ЦК України.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 14 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня із розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення його сплати.
Посилаючись на цей пункт договору позивач за прострочення сплати орендної плати нарахував відповідачу пеню в розмірі 15232,66 грн.
Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем здійснено невірний розрахунок пені
Розмір ставки пені позивачем визначений виходячи із 120 відсотків річних. У той час, як договором передбачено не 120 відсотків річних, а "120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення його сплати.".
У відповідності до статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Тобто, незалежно від способу визначення розміру пені за договором, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний. Отже, стягнуто може бути лише пеня, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (наведена правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/10224/14, від 23.05.2018 у справі №910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15).
Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що загальний розмір пені за договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 2827,48 грн. У решті (12405,18 грн) пеня нарахована безпідставно.

Враховуючи, що заборгованість по орендній платі Фізичної особи-підприємця Щербакової В.Л. перед Харківською міською радою за спірний період, в сумі 342421,85 грн підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку задовольнити позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 25.10.2004 та зобов`язання повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Харкова, відповідно до ст. 651 ЦК України, ст. 32, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що викладені апелянтом доводи в апеляційній скарзі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду від 18.05.2021 у справі №922/3109/20 слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни на рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/3109/20 – залишити без задоволення. 

Рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2021 у справі №922/3109/20 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

                    Повний текст постанови складено   19.09.2022.

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий