ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" вересня 2022 р.                                                         Справа №921/147/20

м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого – судді                              МАТУЩАКА О.І.
суддів                                                            КРАВЧУК Н.М.
                                                            СКРИПЧУК О.С.

За участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
За участю представників учасників у справі від:
кредитора АТ КБ «ПриватБанк»:  Деркач О.Р.(адвокат);
боржника: Півторак В.М. (адвокат).

розглянувши апеляційну скаргу                     арбітражного керуючого Годовиченка Дмитра Вадимовича, м. Київ №02-01/02/38 від 16.02.2022

на ухвалу                                                   Господарського суду Тернопільської області від                     08.12.2021, повний текст ухвали – 15.12.2021                     (суддя Хома С.О.)

у справі                                                   №921/147/20

за заявою:                                                    ОСОБА_1 , м. Тернопіль

про                                                            неплатоспроможність фізичної особи

                                                  ВСТАНОВИВ:
Суть спору.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської від 13.05.2020 відкрито провадження у справі № 921/147/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Годовиченко Д. В.
Постановою Господарського суду Тернопільської від 03.03.2021 у даній справі:
-           припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи;
-           визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ;
-          введено процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 ;
- затверджено звіт керуючого реструктуризації ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за період з 13.05.2020 по 10.12.2020 у сумі 69  520,49 грн;
- задоволено клопотання керуючого реструктуризацією Годовиченка Д.В. та постановлено сплатити основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією за період з 01.08.2020 по 15.08.2020 в сумі 5048 грн 23 коп.  за рахунок коштів, авансованих боржником;
- припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_2 ;
- призначено  керуючим реалізацією майна  банкрута Шимечка А.Я.
09.11.2021 до Господарського суду Тернопільської області від арбітражного керуючого Годовиченка Д.В. надійшов звіт про нарахування і виплату грошової винагороди керуючого реструктуризацією, здійснення та відшкодування його витрат за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 у сумі 38 198,26 грн.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2021 у цій справі відмовлено у затвердженні звіту керуючого реструктуризацією (арбітражного керуючого).
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.
Арбітражний керуючий Годовиченко В.Д. не погоджуючись із вищевказаною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким затвердити звіт керуючого реструктуризацією у справі №921/147/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 у сумі 38  198,26 грн, з яких основна грошова винагорода 34  022,26 грн та витрати пов`язані з виконанням повноважень у справі 4176,00 грн. 
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає наступні обставини:
-           розгляд справи в суді першої інстанції з метою вирішення питання про перехід до процедури погашення боргів неодноразово відкладався;
          -  за період з 01.12.2020 по 02.03.2021  арбітражний керуючий Годовиченко В.Д. виконував обов`язки керуючого реструктуризацією та має право на отримання оплати послуг;
          -  в матеріалах справи відсутні скарги на дії або бездіяльність арбітражного керуючого Годовиченка В.Д. щодо неналежного виконання ним своїх повноважень у даній справі;
-           при відмові у затвердженні звіту суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що 14.12.2020 збори кредиторів не проводились, оскільки, саме 14.12.2020 арбітражним керуючим були проведені збори кредиторів та протокол про проведення вказаних зборів подано до суду, а 03.03.2021 на підставі рішень прийнятих на вказаних зборах кредиторів було ухвалено постанову про визнання боржника банкрутом;
          - суд першої інстанції не з`ясував підстави відмови у схваленні звіту арбітражного керуючого зборами кредиторів.
Інші учасники справи згідно ст. 263 ГПК України відзиву на апеляційну скаргу не надали.
Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі подано не було.
В судове засідання з`явилися представники боржника та кредитора, які надали усні заперечення по суті вимог апеляційної скарги та просили у її задоволенні відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Апелянт та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду даної справи.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи,належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших представників учасників справи.
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників боржника та кредитора, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Фактичні обставини справи та оцінка суду.
Судом першої інстанції встановлено та перевірено апеляційним господарським судом, що арбітражний керуючий Годовиченко Д.В. виконував повноваження керуючого реструктуризацією боржника у даній справі в період із 13.05.2020 по 02.03.2021.
Як вбачається із розрахунку основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією (арбітражного керуючого) по справі №921/147/20 про банкрутство Стасіва М.В., основна грошова винагорода за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 становить 34 022,26 грн, яка розрахована в сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень керуючого реструктуризацією.
Щодо витрат у справі №921/147/20 за період з 11.12.2020 по 02.03.2021, судовою колегію встановлено, що витрати керуючого реструктуризацією Годовиченка Д.В. за вказаний період становлять 4176,00 грн та підтверджуються документальними доказами, доданими до звіту про нарахування та виплату грошової винагороди в суді першої інстанції.
Колегія суддів вважає помилковим висновок Господарського суду Тернопільської області про відмову у затвердженні звіту керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 у сумі 38  198,26 грн, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7 ст. 43 Конституцією України визначено, що використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
У відповідністю з ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Відповідно до ч.4 ст.30 КУзПБ витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Тобто надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого – керуючого реструктуризацією  на рівні п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищезазначене, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18).
Відповідно до ч.ч.6, 7 КУзПБ  звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Аналізом матеріалів справи встановлено, що з метою затвердження зборами кредиторів поданого до суду першої інстанції звіту про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за період з 01.12.2020 по 02.03.2021, заявником надіслано вказаний звіт кредиторам та керуючому реалізацією майном 03.11.2021.
          Відповідно до протокольного рішення №3 від 23.11.2021 зборів кредиторів відмовлено у схваленні звіту керуючого реструктуризації. Однак, підстави для відмови у затвердженні поданого звіту керуючим реструктуризацією не наведено.
При цьому, статтею 25 КУзПБ передбачено відповідальність арбітражного керуючого за неналежне виконання покладених на нього обов`язків. Так, шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, заподіяна особі внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого, відшкодовується за рахунок страхової виплати. Шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим.
Отже, законодавство з процедур банкрутства передбачає відповідальність арбітражного керуючого за завдану шкоду, спричинену діями або бездіяльністю, в той час як право на оплату праці гарантується.
Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні  скарги чи заперечення щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Годовиченка Д.В. та інші обставини, які б свідчили про неналежне виконання керуючим реструктуризацією своїх повноважень. Відтак, суд доходить висновку, що Годовиченко Д.В. належно виконував повноваження, визначені КУзПБ, враховуючи відсутність протилежного.
Таким чином, судова колегія вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що вищевказаний звіт керуючого реструктуризацією не схвалений зборами кредиторів, оскільки, матеріалами справи не встановлено підстав, з яких збори кредиторів відмовили керуючому реструктуризацією у затвердженні поданого звіту.
          Окрім цього, судовою колегією встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.11.2020 у даній справі зокрема, зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів не пізніше 14 днів  з дня постановлення даної ухвали.
          На виконання вимог вказаної ухвали суду, керуючим реструктуризації подано протокол зборів кредиторів у даній справі від 14.12.2020 (а.с. 227- 231, т.5), згідно з яким, прийнято рішення про звернення до господарського суду з клопотання про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника. Разом з тим, докази на підтвердження витрат, пов`язаних із проведенням вищевказаних зборів додано до звіту про нарахування і виплату грошової винагороди в суді першої інстанції (а.с.4-11, т.7).
          Наведеним спростовується висновок місцевого господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази проведення зборів кредиторів 14.12.2020 та докази на підтвердження витрат на їх проведення.
          При цьому, з матеріалів справи встановлено, що ухвалою місцевого господарського суду у даній справі від 20.01.2021 відкладено судове засідання на 01.02.2021 з метою вирішення, зокрема, питання про перехід до процедури погашення боргів у даній справі.
27.01.2021 кредиторами подано клопотання про визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів.
Ухвалами місцевого господарського суду від 01.02.2021 та від 17.02.2021 судове засідання відкладалося.
03.03.2021 прийнята постанова суду першої інстанції у даній справі про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника у даній справі, якою фактично припинено повноваження керуючого реструктуризацією Годовиченка Д.В., а також призначено іншого арбітражного керуючого Шимечка А.Я.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає необґрунтованими посилання місцевого господарського суду на норму ч.6 ст. 30 КУзПБ, якою передбачено, що арбітражний керуючий повинен за п`ять днів до закінчення відповідної процедури подати до суду звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, оскільки, в даному випадку арбітражний керуючий не міг знати заздалегідь дату закінчення процедури реструктуризації боргів у даній справі.
Окрім цього, судом апеляційної інстанції також береться до уваги те, що нормами КУзПБ чи іншими нормативними документами не передбачено негативних наслідків для керуючого реструктуризацією у разі порушення ним строків подання звіту.
За таких обставин, судова колегія вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про відмову у затвердженні звіту керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про затвердження звіту керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди.
          Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір необхідно залишити за апелянтом.
          Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 269 - 270, 275, 277, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:з
1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Годовиченка Дмитра Вадимовича задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2021 у справі №921/147/20 скасувати та прийняти нове рішення.
Затвердити звіт керуючого реструтуризацією №02-01/02/36 від 02.11.2011 у справі №921/147/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Годовиченка Дмитра Вадимовича про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 у сумі 38  198,26 грн, з яких основна грошова винагороди за період з 01.12.2020 по 02.03.2021 – 34 022,26 грн, витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі – 4176,00 грн.
3. Судовий збір залишити за апелянтом.          
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
          Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.  

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 12.09.2022.

Головуючий суддя                                                                      О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                                    О.С. СКРИПЧУК

                                                                                          Н.М. КРАВЧУК