Ухвала
Іменем України
5 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 161/3524/22
провадження № 51- 2284 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                           ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 квітня 2022 року стосовно нього,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 8 серпня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду. 
Проте, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги засудженого 
ОСОБА_4 з урахуванням наступного.
Так, касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю його скарги вимогам пунктів 3, 4, і 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), якими передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– судове рішення, що оскаржується;
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, суд касаційної інстанції зазначив в ухвалі, що:
– ОСОБА_4 , в цілому не погоджуючись з судовими рішеннями обох судових інстанцій, не вказав підстави їх перегляду в касаційному порядку та не навів у скарзі належних обґрунтувань щодо незаконності та необґрунтованості судових рішень, з урахуванням положень ст. 438 КПК, а саме не вказав, які саме норми Кримінального кодексу України (далі - КК) або КПК недотримано місцевим судом та того, яким чином недотримання цих норм перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення;
– всупереч положенням передбаченим ст. 436 КПК, висуваючи прохання про скасування вироку, засуджений не вказав про незаконність чи необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції і не висував вимог щодо цього судового рішення.
У касаційній скарзі, поданій на виконання ухвали Суду про залишення скарги без руху, засуджений:
— посилаючись на порушення судом першої інстанції його права на захист (а саме, що з причини неможливості ознайомитися з матеріалами справи ОСОБА_4 не мав можливості чітко сформулювати апеляційну скаргу), хоча й указує на порушення статей КПК, проте не зазначає, яким чином це перешкодило чи могло перешкодити судам першої та апеляційної інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення;
— не погоджується з кваліфікацією його дій, проте, свої доводи обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильною оцінкою доказів, що в силу статей 433, 438 КПК не є підставою для зміни чи скасування судових рішень в суді касаційної інстанції;
— в резолютивній частині просить рішення суду першої інстанції змінити та знову не висуває будь-яких вимог щодо судового рішення апеляційної інстанції.         
За таких обставин засуджений ОСОБА_4  не усунув в повному обсязі недоліки, вказані у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженим подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. 
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 квітня 2022 року стосовно нього повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                     ОСОБА_3