Справа № 345/2403/22 
Провадження № 33/4808/607/22 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Витвицького В.В.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., 

                                                        в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 13.08.2022 о 10:47 год. в м. Калуш по вул. Б.Хмельницького керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер 6820», результат 0,22 %, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду від 12.09.2022 року, а провадження в даній справі закрити за відсутністю складу адмінправопорушення.
Вважає, що постанова судді є незаконною, оскільки суд не надав належної правової оцінки всім обставинам справи.
Апелянт стверджує, що його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції без законних на те підстав, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи постанови про порушення ним ПДР. Далі працівник поліції через вікно вихопив з його рук документи та ствердивши, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер. Він погодився пройти огляд, оскільки в той день не вживав спиртних напоїв. З результатом тесту 0,22 % проміле він був не згідний, вказував, що напередодні ввечері випив одну пляшку пива, жодних ознак алкогольного сп`яніння в нього не було, що підтверджується відеозаписом, наявним в матеріалах справи. Однак, працівники поліції не з`ясували чи згідний він з результатом та чи бажає пройти огляд в медичному закладі, а відразу почали складати адміністративний протокол. При цьому, пояснення від його імені писав працівник поліції та зазначив неправдиві відомості про те, що він ( ОСОБА_2 ) випив три пляшки пива.
Зазначає, що за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» у нього було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки (абсолютна похибка +/- 0,02 проміле – у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка : +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле), яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу та не тягне за собою адміністративної відповідальності. 
Вказує, що працівниками поліції в порушення вимог «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» від 03.02.2016 за №100, відеозапис проведено вибірково.
З огляду на викладене вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті як докази його винуватості. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Витвицький В.В. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи  апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку. 
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 вказує на неправомірність зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а також порушення останніми безперервності запису та проведення його освідування. Водночас вважає результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер», який склав 0,22 % (проміле) – допустимим, зважаючи на границі можливої похибки приладу, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 110199 від 13.08.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_1   ознайомлений та його копію отримав, що підтверджується підписом (а.с. 1); даними тесту на алкоголь алкотестера "Драгер 6820", проведеного 13.08.2022 о 10:49 год., з якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,22 % (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», його результат 0,22 % . ОСОБА_1 з результатом згідний, що підтверджується його підписом (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2022 щодо ОСОБА_1 в якому зазначено, що у результаті огляду останнього проведеного поліцейським було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», його результат 0,22 % (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.08.2022 в яких останній пояснив, що 12.08.2022 близько 18:00 год. він випив пиво в кількості 3 штуки, вину визнає, більше такого не повториться, в медичний заклад відмовляється їхати, щоб пройти тест на алкогольне сп`яніння (а.с. 6); відеозаписами, які розміщені на лазерному диску, який долучений до матеріалів справи (а.с. 8).
Під час перегляду справи в апеляційній інстанції судом, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 , у повному обсязі було досліджено докази, які містяться в матеріалах справи, та досліджено відеозаписи, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Перевіряючи доводи особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За змістом рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії», протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати  відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст. 2.9а Правил дорожнього руху України.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським СРПП ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП старшим сержантом поліції Костицьким Р.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний уповноваженою на те особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 1).
ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді м. Калуш, що останній ствердив своїм особистим підписом у відповідній графі протоколу.
Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 надав пояснення на окремому аркуші, посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не отримував.
Таким чином, доводи апелянта з приводу неналежності як доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не містить недоліків, які б свідчили про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу підписана ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager 6820» - 0,22% проміле, який перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) (а.с. 2).
Апеляційний суд вважає безпідставними посилання на те, що позитивний результат огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, враховуючи допустиму похибку щодо точності отриманого результату,  не може бути визнаний доказом, який підтверджує перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Так, зі змісту вимог ст.266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу може  не погодитись із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено  поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що результат огляду на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу носить попередній характер оскільки може бути перевірений шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі.    Разом з тим,саме заперечення із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу є правовою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. 
В той же час, відсутність заперечень щодо позитивного результату огляду на стан сп`яніння  свідчить про те,що працівники поліції позбавлені можливості забезпечити відповідний огляд у медичному закладі, оскільки водій транспортного засобу повністю погодився з тим, що перебуває у стані сп`яніння і цей факт не потребує проведення додатковий дій, щодо його доведення.  
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, пройшов огляд за допомогою Драгер 6820, погодився з його результатами, що підтвердив власноручним підписом (а.с. 3).
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у водія ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», його результат 0,22 % (а.с. 4); 
За змістом письмового пояснення від 13.08.2022, ОСОБА_1 пояснив, що 12.08.2022 близько 18:00 год. вживав алкоголь, а саме пиво в кількості 3 штуки, вину визнає, більше такого не повториться, в медичний заклад відмовляється їхати щоб пройти тест на алкогольне сп`яніння (а.с. 6).
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовно того, що працівниками поліції було сфальсифіковано його письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, яке він не писав та в якому зазначені дані, які не відповідають дійсності про те, що він ( ОСОБА_2 ) випив три пляшки пива.
Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд враховуючи, що презумпція невинуватості є одним з основоположних конституційних принципів судочинства, вважає, що доводи апелянта про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення та застосування психологічного насильства працівниками поліції, можуть бути належним чином перевірені в межах відповідного кримінального провадження, оскільки свідчать про перевищення посадовими особами  своїх повноважень та вчинення кримінального правопорушення. 
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. 
Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції 
За змістом мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду першої інстанції, наявним в матеріалах провадження відеозаписам надано належну правову оцінку та детальний опис подій, що відбувались 13.08.2022 року.
Зокрема, за даними відеозаписів (а.с. 8), вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд з допомогою Алкотестера «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 0,22%, а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Ствердив, що не вживає алкогольні напої через хворе серце, проте напередодні ввечері випив пиво.
Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу, що за вказаних обставин у працівників поліції були всі підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та правомірна вимога пройти відповідний огляд.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Тому твердження ОСОБА_1 про про порушення норм закону через відсутність безперервності відеозапису не є слушними.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Перевірка працівниками поліції щодо стану сп`яніння ОСОБА_3 проводилась відповідно до приписів Інструкції 
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, під час процедури його огляду та складання протоколу щодо нього про адміністративне правопорушення. Матеріали провадження також не містять і даних щодо оскарження цих дій ОСОБА_1 , як і не містять результатів такого оскарження. 
Суд, дослідивши відеоматеріали, що містяться на оптичному диску, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, отримавши особисте підтвердження водія щодо факту вживання ним алкоголю, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній добровільно погодився, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу, погодився із позитивним результатом огляду та відмовився від проходження огляду у медичному закладі. 
Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, встановити послідовність даних, що містяться в матеріалах провадження, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, в оскаржуваній постанові, а також заперечень, викладених в апеляційній скарзі та озвучених під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при фіксації обставин подій патрульними поліцейськими, проходженні ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з допомогою Алкотестера «Драгер» та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. 
Відтак, за результатами перевірки не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції.
Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження достатньо належних та допустимих доказів, які поза всяким розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і наявність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і поставлено йому у вину.
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами, оскільки при накладенні стягнення  судом першої інстанції було вірно враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. 
З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд , -

                                             п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                               О.П. Васильєв