П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

  07 листопада 2022 року                                                                                   м. Київ
 
  Справа № 755/3533/22
  Провадження: № 33/824/3166/2022
                                       
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
за участю ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Малюги Вадима Миколайовича  в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року, винесену під головуванням судді Сазонової М. Г., 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,             ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у с т а н о в и л а:
 
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року  ОСОБА_1  визнано винуватим  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з   ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Не погодившись із  таким судовим рішенням, адвокат Малюга В. М.  в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 04 березня 2022 року о 23 год. 00 хв. у нього, ОСОБА_1 , з дружиною стався конфлікт через те, що він вживав вдома алкогольні напої. Починалась комендантська година, громадський транспорт вже не працював, а тому він вирішив заночувати у машині. Щоб зігрітися, він увімкнув двигун, проте їхати нікуди не збирався. Близько о 23 год. 25 хв. до нього підійшли працівники тероборони. Вони витягли його з машини, почали перевіряти документи та викликали поліцію. Зазначає, що факт перебування в алкогольному сп`янінні ОСОБА_1 не заперечує, але зауважує що транспортним засобом він не керував. Окрім того, у поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що автомобіль ОСОБА_1 не рухав.
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення,  суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , направленні на огляд водія на стан сп`яніння та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
З таким висновком  суду першої інстанції погоджується й  суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 04.04.2022року о 23 год. 10 хв. в м. Київ по просп.П. Тичини, 8 водій         ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FordScorpio», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився.Своїми діями водій  ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто, вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 «а» ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Крім цього огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в найближчому медичному закладі із обов`язковим супроводженням працівників поліції відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. П.9 розділу 2 Інструкції, зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.
Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
З наявних в матеріалах справи доказів убачається,  що  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так, і в медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1  особисто підтвердив факт вживання ним алкоголю, але заперечував  керування транспортним засобом.
Разом з тим, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені до проведення огляду ОСОБА_1 на стан  алкогольного сп`яніння, вказали про те, що04.04.2022 року о 23 год. 10 хв. побачили, як громадянин ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «FordScorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. П. Тичини та зупинився навпроти буд. 8, після чого викликали поліцію для оформлення адміністративного протоколу.
Вказані докази та встановлені на підставі них обставини скаржником не спростовані. Самі лише пояснення та заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можуть бути підставою для відхилення наданих уповноваженим органом доказів.
Посилання скаржника на те, що свідок ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 автомобіль не рухав, є неприйнятними, оскільки в поясненнях вказано «керував». При цьому, трактування скаржником пояснень свідка таким чином є не логічним, а тому розцінюється судом як вчинення дій, направлених на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вважаютьсязакінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
В постанові від 20.02.2019 року у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється  як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто, з метою керування.
Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
При  цьому, слід зазначити, що  будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського  суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).
Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки останній вчинив відповідні дії для приведення транспортного засобу в рух. Об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували висновки суду ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи наведено не було.
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку  про визнання  ОСОБА_1  винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу адвоката Малюги Вадима Миколайовича в інтересах  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Т. О. Невідома