ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року                                 Справа № 906/824/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. ,  суддя Бучинська Г.Б. 
секретар судового засідання Ткач Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі № 906/824/21 (суддя Шніт А.В., повний текст складено 19.07.2022 р.)
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" 
про стягнення 4 099 838 грн
за участю представників сторін:
позивача - Жирний О.С.; 
відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" про стягнення 4099838 грн збитків.
Позов обґрунтований тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт від 10.12.2019 р. № 1912000138, відповідачем поставлено позивачу, а останнім прийнято та оплачено товар на загальну суму 24 599 028 грн (сума ПДВ - 4 099 838 грн). Проте відповідачем не було зареєстровано податкові накладні по вказаним операціям поставки в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до спричинення позивачу шкоди в розмірі 4099838 грн - суми податку на додану вартість до податкового кредиту, що призвело до зайвої сплати позивачем цієї суми до бюджету. Вказані витрати позивач вважає збитками, які виникли з вини відповідача.
Правовими підставами позову є  положення ст. 22 ЦК України, ст. 224 ГК України, ст. 14, 198, 201 ПК України.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі №906/824/21 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 4099838 грн збитків та 61497,57 грн витрат на сплату судового збору.
Судове рішення мотивоване тим, що невиконання відповідачем обов`язку із реєстрації податкових накладних позбавило позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 4099838 грн, тобто позивач поніс збитки. Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:
- невиконання відповідачем зобов`язання, яке виникає не перед контрагентом за договором, а з податкових правовідносин, не може бути підставою для покладення на виконавця господарської відповідальності у вигляді відшкодування збитків, які можуть наставати по факту порушення стороною умов договору або маючи компенсаційну природу, по факту настання реальних негативних наслідків у іншої сторони;
- позивачем не подано доказів на підтвердження понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останній не зміг зарахувати до податкового кредиту за ПДВ у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкових накладних на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних;
- відповідач звертає увагу суду, що ним складено та направлено податкові накладні до органу фіскальної служби, однак контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в їх реєстрації, тому посилання позивача на бездіяльність відповідача - безпідставні;
- із боку відповідача вчинялися всі передбачені діючим законодавством заходи направленні на реєстрацію податкових накладних аби не допустити завдання матеріальних збитків позивачу, тобто в діях відповідача відсутня головна ознака причинного зв`язку між збитками та діянням, а саме вина.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/824/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.
Листом № 906/824/21/4471/22 від 12.08.2022 р. матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.
26.08.2022 р. до суду надійшли матеріали справи № 906/824/21.
Розпорядженням керівника апарату суду від 12.09.2022 р. № 01-05/509 у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючої судді по справі № 9006/824/21 - Філіпової Т.Л. у період з 12.09.2022 р. по 26.09.2022 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 906/824/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б.
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 15.09.2022 р. № 01-05/529 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії суддів по справі № 9006/824/21 - Василишина А.Р., відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі № 906/824/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2022 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2022 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі № 906/824/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.10.2022 р. об 15:00 год.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" про зупинення провадження у справі № 906/824/21 до вирішення справ №240/12027/21 та №240/12029/21, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2022 р. о 14:30 год. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 р. розгляд справи відкладено на 24.11.2022 р. об 12:00 год.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідачем поставлено позивачу, а останнім оплачено товар, на загальну суму 24 599 028,00 грн, сума ПДВ з чого становить 4 099 838 грн. Водночас, відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних належним чином не виконав, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2486707/41364910 від 22.03.2021 р. та №2486708/41364910 від 22.03.2021 р. З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що такі порушення відповідача позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 4 099 838 грн, тобто позивач поніс збитки. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.
З огляду на вказане, позивач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі № 906/824/21, а рішення суду - залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.10.2022 р. підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В судових засіданнях 13.10.2022 р. та 24.11.2022 р. представники позивача заперечили доводи апеляційної скарги, просять суд відмовити в її задоволенні, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, 10.12.2019 р. між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" (підрядник, відповідач) укладено договір про закупівлю робіт № 1912000138 (а. с. 12-22).
Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язується на свій ризик та власними засобами виконати роботи, зазначені п. 1.2 цього договору (далі - роботи), що полягають у вирощуванні рослинницької продукції врожаю 2020 року, збору та передачі цього врожаю замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені роботи.
За змістом п. 3.1 договору ціна цього договору визначається на підставі кошторису, наведеного у додатку № 2 до цього договору і складає 24       599       028 грн, у тому числі ПДВ - 4       099       838 грн.
Згідно п. 5.5 договору приймання виконаних підрядником робіт здійснюється замовником відповідно до умов договору, вимог додатків до договору та чинного законодавства України.
Замовник протягом 5-ти календарних днів з дня отримання від підрядника акту здачі-приймання виконаних робіт, за відсутності зауважень щодо якості виконаних робіт та відповідності їх умовам договору, підписує всі примірники акту здачі-приймання виконаних робіт, та один примірник цього акту повертає підряднику. Підписаний сторонами акт здачі-приймання виконаних робіт є підставою для проведення розрахунків замовника з підрядником (п. 5.6 договору).

Позивачем на виконання умов договору в матеріали справи подано підписані сторонами акти здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 03.11.2020 р. та № 5 від 03.11.2020 р. (а. с. 26-27).

11.11.2020 р. сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог №2012000002, за умовами п. 7.1 якої зобов`язання AT "Укртрансгаз" в розмірі 24599028 грн, що виникло за договором про закупівлю робіт № 1912000138 від 10.12.2019 р. та актами здачі-приймання виконаних робіт № 4 та № 5 від 03.11.2020 р. припинилося в розмірі 24599028 грн (а. с. 28-29).

У подальшому відповідачем на підставі вказаних вище актів ТОВ "УкрСоіл" складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні від 03.11.2020 р. № 5 на загальну суму 14157241, 66 грн, у т.ч. ПДВ - 2359540, 28 грн та від 03.11.2020р. № 6 на загальну суму 10441786,34 грн, у т.ч. ПДВ - 1740297, 72 грн (а. с. 37-38).

Державною податковою службою України було відмовлено ТОВ "УкрСоіл" в реєстрації вищевказаних податкових накладних, про що свідчать рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2486707/41364910 від 22.03.2021 р. та № 2486708/41364910 від 22.03.2021 р. (а. с. 75, 80).

Відповідач оскаржив рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в адміністративному порядку шляхом подання скарг до Державної податкової служби України та в судовому порядку.

Предметом позову у адміністративних справах №240/12027/21 та № 240/12029/21 є визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зокрема: 
- від 22.03.2021 р. № 2486707/41364910, яким відмовлено ТОВ "УкрСоіл" у реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн, де ПДВ 2 359 540,28 грн, та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ "УкрСоіл" № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн, де ПДВ 2 359 540, 28 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання;
- від 22.03.2021 р. № 2486708/41364910, яким відмовлено ТОВ "УкрСоіл" у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786,34 грн, де ПДВ 1 740 297,72 грн, та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ "УкрСоіл" № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786, 34 грн, де ПДВ 1 740 297,72 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 р. у справі №240/12029/21 було визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2021 р. № 2486707/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2022 р. у справі № 240/12029/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 р. в адміністративній справі № 240/12029/21.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р., яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі №240/12027/21, відмовлено в позові ТОВ "УкрСоіл" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2021 р. № 2486708/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786 грн, в т.ч. ПДВ 1 740 297, 72 грн та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 6 від 03.11.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.08.2022 р. у справі № 240/12027/21 було прийнято до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 240/12027/21.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в сумі 4 099 838 грн, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку по реєстрації податкових накладних № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241,66 грн, де ПДВ 2 359 540,28 грн та № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786, 34 грн, де ПДВ 1 740 297, 72 грн, всього ПДВ на загальну суму 4 099 838 грн, що позбавило позивача права включити вказану суму ПДВ до складу податкового кредиту.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання  контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.  Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт від 10.12.2019 р. № 1912000138, відповідачем поставлено позивачу, а останнім прийнято та оплачено товар на загальну суму 24599028 грн, сума ПДВ - 4099838 грн.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач склав та подав на реєстрацію до реєстру податкові накладні № 5 від 03.11.2020 р. та № 6 від 03.11.2020 р. Однак, комісією ГУ ДПС у Житомирській області прийнято рішення про відмову у реєстрації відповідачу вказаних податкових накладних.

Відповідач оскаржив рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в адміністративному порядку шляхом подання скарг до Державної податкової служби України та в судовому порядку.

Як встановлено апеляційним судом, предметом позову у адміністративних справах №240/12027/21 та № 240/12029/21 є визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зокрема: 
- від 22.03.2021 р. № 2486707/41364910, яким відмовлено ТОВ "УкрСоіл" у реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн, де ПДВ 2 359 540,28 грн, та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ "УкрСоіл" № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн, де ПДВ 2 359 540, 28 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання;
- від 22.03.2021 р. № 2486708/41364910, яким відмовлено ТОВ "УкрСоіл" у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786,34 грн, де ПДВ 1 740 297,72 грн, та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ "УкрСоіл" № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786, 34 грн, де ПДВ 1 740 297,72 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Колегія суддів вважає, що судові рішення у справах № 240/12027/21 та № 240/12029/21, які набрали законної сили, мають значення для встановлення усіх елементів складу господарського правопорушення для стягнення збитків у даній справі.

Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 р. у справі №240/12029/21 було визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області від 22.03.2021 р. № 2486707/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 5 від 03.11.2020 р. на суму 14 157 241, 66 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання.
Постанова суду набрала законної сили з дати її прийняття.
При розгляді справи № 240/12029/21 адміністративним судом встановлено, що реєстрація податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р., поданої ТОВ "Укрсоіл", зупинена ГУ ДПС у Житомирській області з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 8 Додатку 1 до Порядку № 1165 Критерії ризиковості платника податку на додану вартість критерієм ризиковості, який визначено відповідачем, як підстава зупинення реєстрації податкових накладних, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Проте, ГУ ДПС у Житомирській області не вказано, яка саме податкова інформація стала підставою для застосування до позивача критерію ризиковості та не визначено чіткого переліку документів, які необхідно було подати позивачеві для здійснення реєстрації поданих податкових накладних.
Судом було встановлено, що ТОВ "Укрсоіл" подано ГУ ДПС у Житомирській області письмові пояснення та копії документів, які, на його переконання, підтверджують реальність господарських операцій, за результатами яких подано податкову накладну № 5 від 03.11.2020 р.
При цьому, податковим органом не було визначено переліку документів, які необхідно подати на підтвердження реальності господарської операції, а тому товариством подано ГУ ДПС у Житомирській області перелік таких документів на власний розсуд, які були долучені до пояснень, наданих останнім у зв`язку з зупиненням реєстрації податкової накладної.
Разом з тим, спірним рішенням останньому відмовлено в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, як свідчить зміст оскаржуваного рішення, контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Слід також враховувати, що останнім не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Як вбачається зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної, ГУ ДПС у Житомирській області сформовано висновок про відповідність податкової накладної вимогам п. 8 Критеріїв.
Суд вказав, що п. 8 Критеріїв є загальним та неконкретизованим, оскільки не містить чітко визначених підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, а вживання слів - "наявна податкова інформація" є неконкретизованим та незрозумілим. Посилання ГУ ДПС у Житомирській області у квитанції на п. 8 Критеріїв без зазначення конкретної податкової інформації прямо впливає на можливість надання у подальшому платником податків відповідних документів, оскільки незрозуміло у чому полягає ризиковість здійснення господарської операції.
Підставою для висновку про необхідність зупинення реєстрації податкової накладної слугувало те, що ТОВ "Укрсоіл" надані інші послуги ніж зазначені в договорі, а саме - виконання комплексу агрономічних та технічних заходів з вирощування врожаю сої, згідно договору про закупівлю робіт №1912000139 від 10.12.2019 р.
ТОВ "УкрСоіл" зазначено, що при складанні ПН №5 від 03.11.2020 р. в другій графі останньої помилково залишено дані номеру договору та продукції з ПН № 4, що виписувалась перед цим. Інші документи, надані податковому органу стосувалися договору поставки кукурудзи № 1912000138.
Окрім того, колегією суддів із матеріалів справи з`ясовано, що разом поясненнями, серед додаткових документів, ТОВ "УкрСоіл" направив на адресу контролюючого органу в тому числі договір № 1912000138.
В той же час, податковим органом не наведено та не надано доказів про те, що надані товариством документи, не були достатніми для реєстрації податкової накладної.
Вказане свідчить, що дане рішення містить лише формальну підставу для його прийняття, оскільки в останньому не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія вважаючи, що надані ТОВ "УкрСоіл" документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
За встановлених обставин, колегія суддів у справі № 240/12029/21 дійшла висновку, що ГУ ДПС у Житомирській області, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду достатніх та належних доказів на спростування тверджень ТОВ "УкрСоіл" та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, колегія суддів повважала, що із врахуванням вимог пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 КАС України, з метою відновлення прав та інтересів ТОВ "УкрСоіл", необхідно зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 03.11.2020 р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції при розгляді справи № 906/824/21, приймає до уваги висновки зроблені судом при розгляді справи № 240/12029/21 щодо подання ТОВ "УкрСоіл" документів, необхідних для реєстрації в реєстрі податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р., а також те, що податковим органом не наведено та не надано доказів про те, що надані товариством документи, не були достатніми для реєстрації вказаної податкової накладної, що вказувало на те, що рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р. містить лише формальну підставу для його прийняття, оскільки в останньому не зазначено, якими мотивами керувалася комісія вважаючи, що надані ТОВ "УкрСоіл" документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ТОВ "УкрСоіл" вчинено необхідні діючим законодавством дії направлені на реєстрацію податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р., а рішення податкового органу про відмову в реєстрації вказаної податкової накладної визнано протиправним та скасовано, зобов`язано податковий орган здійснити реєстрації даної податкової накладної.

А відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що саме через дії ГУ ДПС у Житомирській області, які виражаються у неправомірній відмові реєструвати податкову накладну № 5 від 03.11.2020 р. не було здійснено її реєстрацію, що встановлено судовим рішення, яке набрало законної сили у справі № 240/12029/21, що свідчить про відсутність в діях відповідача таких складових правопорушення як протиправна поведінка (дії чи бездіяльність) та вини у нездійненні реєстрації податкової накладної, оскільки відповідач вчинив передбачені законом заходи для її реєстрації.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 359 540, 28 грн (сума ПДВ) збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку по реєстрації податкової накладної № 5 від 03.11.2020 р., а рішення суду про задоволення позову в цій частині скасувати.

Також суд зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р., яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 240/12027/21, відмовлено в позові ТОВ "УкрСоіл" до ГУ ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.03.2021 р. № 2486708/41364910, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. на суму 10 441 786 грн, в т.ч. ПДВ 1 740 297, 72 грн та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 6 від 03.11.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання. 
Постанова суду набрала законної сили з дати її прийняття.
При розгляді справи № 240/12027/21 адміністративним судом встановлено, що між ТОВ "УкрСоіл" та АТ "Укртрансгаз" 10.12.2019 р. було укладено договір про закупівлю робіт №1912000138. Відповідно до умов договору позивач зобов`язується виконати комплекс агрономічних та технічних заходів з вирощування врожаю кукурудзи та соняшнику.
ТОВ "УкрСоіл" було виписано податкову накладну №6 від 03.11.2020 р., яку товариство подало на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, у чому спірним рішенням було відмовлено. Разом з тим, як вбачається з податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. ТОВ "УкрСоіл" надані інші послуги, ніж зазначені в договорі, а саме: виконання комплексу агрономічних та технічних заходів з вирощування врожаю сої, згідно договору про закупівлю робіт №1912000139 від 10.12.2019 р. В свою чергу, на розгляд комісії, після зупинення реєстрації податкової накладної, ТОВ "УкрСоіл" було надано пакет документів щодо комплексу робіт з вирощування кукурудзи та соняшнику, а не сої, так як зазначено в ПН, що підтверджується видатковими накладними, ТТН, актами здачі-прийняття робіт, актами приймання врожаю, договором поставки, додатковими угодами.
Зазначені документи також долучено і до матеріалів справи.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивачем на розгляд Комісії надано інший договір - № 1912000138, який стосується вирощування сої, ніж зазначено в податковій накладній - № 1912000139, який стосується вирощування кукурудзи та соняшнику. Відтак, комісією, на підставі вищенаведеного було встановлено невідповідність послуги, визначеної в податковій накладній № 6 від 03.11.2020 р., поданим документами на розгляд комісії.
Колегія суддів зазначила, що надані ТОВ "УкрСоіл" документи підтверджували фактичне здійснення операції з постачання кукурудзи та соняшника по договору № 1912000138, а не сої, як зазначено у накладній по договору № № 1912000139 від 10.12.2019 р., тому показники цієї операції не були достатніми для реєстрації податкової накладної. Крім того, у наданих податковому органу поясненнях позивач зазначав саме про поставку кукурудзи по договору № 1912000138, а не сої.
Суд критично поставився до доводів апелянта, що  бухгалтером при оформленні податкової накладної було допущено описку у рядку 2 накладної, а в подальшому було подано розрахунок коригування накладної, оскільки, значення вказаного рядка "опис товарів/послуг продавця" відноситься до обов`язкових реквізитів податкової накладної, які перевіряються контролюючим органом з метою прийняття, неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.
Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що ТОВ "УкрСоіл" повідомляв (надавав пояснення) контролюючому органу саме про таку допущену помилку в податковій накладній. Розрахунок коригування позивач подав вже після прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. До матеріалів справи ТОВ "УкрСоіл" надав також інший договір та документи, що підтверджують поставку не сої, як зазначено у накладній - кукурудзи та соняшнику.
Вказані обставини свідчать, що ТОВ "УкрСоіл" до контролюючому органу не було подано належні та достатні копії первинних документів, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ГУ ДПС у Житомирській області, приймаючи оскаржуване рішення був необізнаний про наявність помилки у податковій накладній, а приймав рішення в межах наданих ТОВ "УкрСоіл" документів, які є суперечливими, оскільки товариством не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг та розрахункових документів стосовно сої, а не кукурудзи. При цьому, суд вважає, що податковий орган позбавлений будь-якої реальної та об`єктивної можливості деталізувати ненадані йому документи, оскільки він не може наперед знати, які саме документи є у платника і які він не надав, в тому числі і про кількість укладених договорів.
Суд звертає увагу на те, що ні при поданні пояснень до податкового органу, ні у позові до суду, ТОВ "УкрСоіл" не посилався на те, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної для нього є незрозумілим і що правова невизначеність створює для нього перешкоди для досягнення мети - реєстрації податкової накладної. Навпаки, фактичні дії ТОВ "УкрСоіл", а саме подання на пропозицію податкового органу пояснень (без будь-яких посилань на безпідставність і не зрозумілість вимог податкового органу та неможливість визначити власну поведінку) та документів на підтвердження здійснення господарської операції, що передбачено Порядком № 520, свідчать про те, що було зрозуміло як суть рішення відповідача про зупинення реєстрації, так і алгоритм дій для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції повважав, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, було прийнято в межах, на підставі, у спосіб та у формі, що передбачені діючим законодавством, в тому числі ПК України та Порядком. З огляду на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмов в задоволенні адміністративного позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції при розгляді справи № 906/824/21, приймає до уваги висновки зроблені судом при розгляді справи № 240/12027/21 про те, що ТОВ "УкрСоіл" не надано первинних та розрахункових документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, визначених у податковій накладній № 6 від 03.11.2020 р. (стосовно сої, а не кукурудзи).  Оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. було прийнято в межах, на підставі, у спосіб та у формі, що передбачені діючим законодавством, в тому числі ПК України та Порядком, що стало підставою для відмови в позові у справі № 240/12027/21. 

А відтак, саме через неправомірні дій ТОВ "УкрСоіл", які полягають у неподанні необхідних первинних та розрахункових документів, податковим органом було відмовлено товариству у реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. (сума ПДВ 1 740 297, 72 грн).

Вказані обставини свідчать про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.
Такі порушення відповідача позбавили позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 740 297, 72 грн, тобто позивач поніс збитки. 

Позивачем доведено всі елементи правопорушення для стягнення збитків у даній справі в розмірі 1 740 297, 72 грн, зокрема: завдання шкоди, протиправна поведінка особи, причинний зв`язок між завданою шкодою і діянням особи та вина.

А тому апеляційний господарський дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 740 297, 72 грн збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку по реєстрації податкової накладної № 6 від 03.11.2020 р. необхідно залишити без змін.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2022 р. у справі № 240/12029/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 р. в адміністративній справі № 240/12029/21.
Також ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.08.2022 р. у справі № 240/12027/21 було прийнято до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоіл" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 240/12027/21.
Однак, станом на час розгляду справи № 906/824/21 в суді апеляційної інстанції, Верховний Суд не переглянув в касаційному порядку справ № 240/12029/21, 240/12027/21 та не прийняв судових рішень.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України".

В свою чергу, ст. 320 ГПК України визначає підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами. Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 320 ГПК України).
З огляду на викладене, учасники справи, у разі перегляду в касаційному порядку справ №240/12029/21, 240/12027/21, не позбавлені права звернутися до суду в порядку, визначеному ст. 320 ГПК України.

Також суд зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.
ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Укрсоіл" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі № 906/824/21 скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 359 540, 28 грн збитків та судового збору з прийняттям в цій частині нового рішення, про відмову в позові.
В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі №906/824/21 необхідно залишити без змін.

Судовий збір за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги у зв`язку із її частковим задоволенням підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених вимог відповідно до ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" - задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі №906/824/21 скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 359 540, 28 грн збитків та судового збору. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. 

В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2022 р. у справі №906/824/21 - залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" (11163, Житомирська область, Овруцький район, с. Ігнатпіль, вул. О. Василенка, буд. 8, код 41364910) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, код 30019801) 26 104, 47 грн судового збору за розгляд позовної заяви.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" (11163, Житомирська область, Овруцький район, с. Ігнатпіль, вул. О. Василенка, буд. 8, код 41364910) 53 089,66 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Житомирської області видати судові накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

7. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений  28 листопада 2022

Головуючий  суддя                                                                      Олексюк Г.Є. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.