СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року                                  м. Харків                        Справа № 922/4926/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя  Тихий П.В.

секретар судового засідання – Євтушенко Є.В.,
за участю:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" (вх.№461 Х/1), 
на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 (суддя – Байбак О.І., ухвалене в м. Харкові 26.01.2022 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін),
у справі №922/4926/21
за позовом: Акціонерного товариства "Сумиобленерго", м. Суми,  
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія", м. Харків, 
про стягнення 241580,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сумиобленерго" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" про стягнення 241580,00 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року, за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії б/н від 13.12.2018.

В обґрунтування позову Акціонерне товариство "Сумиобленерго" посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 13.12.2018, щодо повного проведення розрахунків за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії.
Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 526, 530, 610, 612, 629, 634 ЦК України, ст. ст. 173-174, 193 ГК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/4926/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визнано дану справу малозначною та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали на надання суду відзиву на позов.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі №922/4926/21  позов  задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" на користь Акціонерного товариства "Сумиобленерго": 241580,00 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року (в т.ч. ПДВ), 3623,70 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що в жовтні 2021 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, в зв`язку з чим, 09.11.2021 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу рахунок № 8090047653566 від 05.11.2021, акт прийняття-здачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року                           № 8090047653566 від 05.11.2021 на загальну суму 688805,46 грн. Факт отримання відповідачем 12.11.2021 рахунку та акту підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення                           № 4003504306481.
Судом першої інстанції встановлено, що станом на 09.12.2021 відповідач повернув позивачу без зауважень підписаний другий примірник акту, тобто визнав факт належного виконання позивачем умов договору щодо надання відповідачу послуг з розподілу електричної енергії у жовтні 2021 року.
Місцевим господарським судом встановлено, що з наданої позивачем виписки з рахунку в АБ “Укргазбанк” вбачається, що 22.11.2021 відповідачем сплачено на користь позивача 447225,46 грн. (в т.ч. ПДВ) за надані послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року. Однак, решта заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в жовтні 2021 року в сумі 241580,00 грн. залишилася не сплаченою. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" звернулося  до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі № 922/4926/21, в якій просить зазначене рішення скасувати в повному обсязі із залишенням позову без розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України позивачем не надано до матеріалів справи належних доказів надсилання на адресу відповідача позовної заяви та доданих до неї документів.
На думку апелянта, копія позовної заяви та додані до неї документи надіслані на неналежну адресу відповідача: м. Харків, 61002, яка не відповідає місцезнаходженню та юридичній адресі відповідача. 
Апелянт посилається на те, що відправлення за №4003504421523 від 09.12.2021 не вручене під час доставки та повернуто за зворотною адресую, що підтверджується витягом з веб-сайту Укрпошта. У описі вкладення відсутній номер поштового відправлення. 
Апелянт вважає, що суд першої інстанції був зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення недоліків.

Східним апеляційним господарським судом від АТ "Сумиобленерго" отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 26.01.2022 – без змін.
Позивач посилається на те, що він направив копію позовної заяви разом з усіма додатками на адресу відповідача, а саме: 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 60. Даний факт підтверджується описом вкладення, чеком відправлення № 4003504421523 від 09.12.2021 та накладною АТ «Укрпошти» № 4003504421523 від 09.12.2021, які були надані суду першої інстанції разом із позовною заявою.
Позивач просить суд апеляційної інстанції долучити до матеріалів справи додані до відзиву на апеляційну скаргу додаткові докази: копію опису вкладення від 09.12.2021, копію конверту, у якому направлено позовну заяву відповідачу.
Позивач просить суд апеляційної інстанції застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" захід процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки, на думку позивача, апелянт зловживає своїми процесуальними правами і намагається з формального приводу переглянути законне і обґрунтоване рішення господарського суду Харківської області..

У судове засідання 14.09.2022 представники сторін не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю учасників процесу.

14.09.2022 керівником апарату суду, начальником статистично-інформаційного відділу, секретарем судового засідання, складено  акт                                    №  12-33/140 про те, що судове засідання у справі №922/4926/21, призначене в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою онлайн сервісу "EasyCon", проведено без застосування технічних засобів через відсутність в кабінеті онлайн сервісу "EasyCon" представника  АТ "Сумиобленерго"-  адвоката Осипова Д.В.
Згідно з положеннями частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: копії опису вкладення від 09.12.2021, копії конверту, у якому направлено позовну заяву відповідачу, зазначає наступне.
Відповідно до       статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до положень статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Таким чином, позивач повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів разом з позовною заявою.
Отже, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: копії опису вкладення від 09.12.2021, копії конверту, у якому направлено позовну заяву відповідачу і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими до суду першої інстанції доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

13.12.2018 відповідач, як електропостачальник, підписав заяву-приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з позивачем, як оператором системи, за умовами якої з моменту акцептування заяви-приєднання шляхом внесення відповідача до реєстру електропостачальників, з якими укладено договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який ведеться позивачем та опубліковується на офіційному сайті, відповідач та позивач набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

16.12.2019 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до умов якої, зокрема продовжено строк дії договору на 1 рік з 17.12.2019 до 18.12.2020.
16.12.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до умов якої, зокрема продовжено строк дії договору на 1 рік з 17.12.2020 до 16.12.2021.

Сторони не заперечують, що в жовтні 2021 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, у зв`язку з чим, 09.11.2021 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу рахунок на оплату за послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року № 8090047653566 від 05.11.2021, акт прийняття-здачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року № 8090047653566 від 05.11.2021 на загальну суму 688805,46 грн. 
Факт отримання відповідачем 12.11.2021 рахунку та акту підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 4003504306481.
Станом на 09.12.2021 відповідач повернув позивачу без зауважень підписаний другий примірник акту, тобто визнав факт належного виконання позивачем умов договору щодо надання відповідачу послуг з розподілу електричної енергії у жовтні 2021 року.
Як свідчить надана позивачем виписка з рахунку в АБ “Укргазбанк”, 22.11.2021 відповідачем було сплачено на користь позивача 447225,46 грн. (в т.ч. ПДВ) за надані послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2021 року.
Однак, решта заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в жовтні 2021 року в сумі 241580,00 грн. залишилася не сплаченою. 

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.  
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 13.12.2018 щодо сплати вартості послуг з розподілу електричної енергії у жовтні 2021 року підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечуються. 

Апелянт проти встановлених судом першої інстанції обставин, щодо наявності у нього заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в жовтні 2021 року в сумі 241580,00 грн. не заперечує.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що на думку апелянта, позивачем до позовної заяви додані неналежні докази надсилання відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів.

З урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила), а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, на підтвердження направлення учасникам справи копії позовної заяви з додатками до позову, позивачем мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

За змістом пункту 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. 

З наведених норм вбачається, що належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, та зазначається апелянтом в апеляційній скарзі, адресую Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" є: 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 60.
Апелянт проти даних обставин не заперечує.

До позовної заяви, в якості доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем надано: 
-          опис вкладення у цінний лист із переліком документів (позовна заява та додані до неї документи), які направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія": 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 60. На описі вкладення зазначено прізвище працівника АТ «Укрпошта», міститься підпис уповноваженої особи, яка перевірила відправлення, а також відбиток штампу підприємства поштового зв`язку АТ «Укрпошта» від 09.12.2021;
-          накладна 4003504421523 від 09.12.2021 про надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія", 61002, м. Харків, відправлення з оголошеною цінністю (описом вкладення);
-          фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 09.12.2021.

Дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, судова колегія розцінює їх такими, що відповідають вимогам статей 164, 172 ГПК України.

Відповідно до       статті 79 ГПК України       наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 09.12.2021 не містить такого реквізиту, як номер поштового відправлення. Однак, виходячи із сукупності наданих позивачем доказів, очевидно, що копія позовної заяви з доданими до неї документами у даній справі надіслані відповідачу відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України і Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відкриття провадження з розгляду позовної заяви Акціонерного товариства "Сумиобленерго". У місцевого господарського суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви Акціонерного товариства "Сумиобленерго" без руху, відповідно до ст. 174 ГПК України.

Доводи апелянта, що відправлення за №4003504421523 від 09.12.2021 не було вручене під час доставки та повернуто за зворотною адресую, свідчать лише про суб`єктивну поведінку апелянта, щодо отримання поштової кореспонденції, яка надходить на його адресу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2021 відкрито провадження у справі № 922/4926/21, справу визнано малозначною та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" отримало ухвалу господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі № 922/4926/21, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №6100258870880, вих.№034964.
Апелянт не заперечує проти отримання ухвали господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі № 922/4926/21.

Відповідач отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі, не скористався добросовісно своїми процесуальними правами і не ознайомився з матеріалами справи, не подав суду першої інстанції заперечення, щодо неотримання копії позовної заяви, не підготував і не подав відзив на позовну заяву. 

В апеляційній скарзі апелянт не висловив заперечень, щодо наявності у нього заборгованості перед позивачем у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі №922/4926/21 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі №922/4926/21 залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Щодо вимоги позивача застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" захід процесуального примусу у вигляді штрафу, за зловживання процесуальними правами, судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі ст. 131 Господарського процесуального кодексу України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Статтею 132 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом та штраф.

Звернення з апеляційною скаргою є правом сторони у справі, яке відповідач реалізував відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Звернення з апеляційною скаргою не може розцінюватись, як порушення норм Господарського процесуального кодексу України і не містить у даному випадку наслідків застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Вчинення судом заходів процесуального примусу є правом суду у передбачених статтею 131 ГПК України випадках. У даному випадку суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для їх застосування.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трістар Енергія" на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі №922/4926/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2022 у справі №922/4926/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   19.09.2022.

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий