Справа № 466/5382/21                        Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1136/22                Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,
при секретарі Івасюті М.В.
з участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Закладу загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закладу загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець про визнання наказу про догану та звільнення з роботи незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

14.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець про визнання наказу про догану та звільнення з роботи незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просить суд з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.07.2021 року ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець № 01-07/46 від 19 березня 2021 року «Про результати вивчення скарги ОСОБА_4 » про оголошення вчителю та класному керівнику 1 класу ОСОБА_1 догани; визнати незаконним та скасувати наказ директора Закладу загальної середньої освіти № 17 Львівської міської ради імені Ірини Калинець № 01-08/160 від 07 червня 2021 року «Про результати розслідування заяви ОСОБА_5 » про звільнення з роботи вчителя початкових класів ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з 07.06.2021; стягнути з Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 червня 2021 року по день ухвалення судового рішення з розрахунку 852,99 грн. за кожен робочий день; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі; допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 18765,78 грн. (852,99 грн. х 22 дні).
В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що в період з 01 вересня 1997 року по 06 червень 2021 року позивача ОСОБА_1 працювала в Закладі Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець (далі по тексту- ЗЗСО №87) на таких посадах: вчителем музики з неповним тижневим навантаженням; вчителем початкових класів з довантаженням годин музики в початковій школі, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці за №1, № НОМЕР_1 на сторінках 2,3.
За вказаний період роботи, а саме: в березні 1999 року позивачці оголошено подяку за участь в районному конкурсі художньої самодіяльності, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці за №1 на сторінках 22,23.
В вересні 2020 року позивачка ОСОБА_1 черговий раз стала класним керівником для першого класу.
12.03.2020 року на ім`я директора школи від мами учениці першого класу – ОСОБА_4 надійшла заява з проханням звільнити позивачку з займаної посади, оскільки вона нібито дозволяє собі кричати на дітей, принижує їх своїми описами в групі «Viber», під час уроків дозволяє собі сидіти у телефоні. Крім цього, нібито регулярно звертається до батьківського комітету для збору коштів на різні потреби. Дана заява зареєстрована ЗЗСО №87 від 12.03.2021 року за вх.№01-23/06.
По факту даної заяви була проведена бесіда, а відтак директор школи отримав усні та письмові пояснення, а саме: позивачка, як вчитель пояснила, що жодного разу не ініціювала збір коштів серед батьків першого класу. На зборах обговорювали виключно нову шкільну програму, її особливості.
15.03.2021 року п`ятнадцять батьків 1 класу (класним керівником якого являється позивачка) подали на ім`я директора школи ЗЗСО №87 спільну заяву, в якій зазначали, «що станом на початок навчального 2020-2021 року у їх клас дирекцією школи не було виділено принтера, відтак батьки вирішили відшкодувати вчителю у добровільному порядку вартість принтера для навчання їх дітей. У грудні, коли в 1 клас дали принтер, батьки вирішили повернути назад гроші батькам, а відтак вчителю вже нічого не повертали».
15.03.2021 року чотирнадцять батьків 5-А класу (випускників) подали на ім`я директора школи ЗЗСО №87 спільну заяву в якій зазначили, «що за чотири роки навчання у початковій школі не було такого, щоб позивачка била, кричали чи принижувала дітей. До батьків та дітей відносилася толерантно. Батьки 5-А класу поточні ремонти виконували самостійно, вбачаючи в ньому необхідність: утеплювали вікна, міняли лампочки, купували мастику для паркету та миючі засоби. Завгосп відмовляв батькам в забезпеченні необхідним, як і в фізичній допомозі, а відтак батьки виконували все самостійно за власний кошт». Дана заява зареєстрована ЗЗСО №87 від 15.03.2021 року за вх.№01-23/98.
Однак, як з`ясувалося згодом директор ЗЗСО №87 за результатами вивчення скарги ОСОБА_4 та поданих пояснень, в складі комісії видав Наказ №01-07/46 від 19.03.2021 року про оголошення позивачці ОСОБА_1 догани за невиконання наказу №01-07/53 від 01.09.2020 року «Про заборону збору коштів та запобігання проявів корупції» та ініціювання серед батьків збору коштів на різні навчальні та виробничі потреби.
З вищевказаним наказом про оголошення догани, позивачка була ознайомлена під розписку лише 13.05.2021 року.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Отже при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Даний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 22.07.2020 року у справі №554/9493/17.
Однак, як вбачається з матеріалів даної справи, директор ЗЗСО №87 в порушення вищезазначених норм закону не надав оцінку колективним заявам батьків першого та п`ятого «А» класу (про відсутність факту дисциплінарного проступку); не отримав від позивачки письмові пояснення (відмовився отримувати) про відсутність факту дисциплінарного проступку; не дійшов спільного висновку з членами комісії – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відмовилися підписувати наказ про догану (відсутність підписів на наказі); в наказі не зазначив коли мало місце (дисциплінарний проступок) і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків позивачкою.
За відсутністю будь-яких доказів (фактів) вини ОСОБА_1 , директор оголосив позивачці неправомірну догану.
Позивачка вказує, що факт неправомірності даної догани підтверджується також Довідкою до додатку до наказу №01-08/160 від 07.06.2021 року, а саме, що комісією в складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , було з`ясовано: «щодо збору коштів, як компенсація за раніше придбаний принтер, то мама ОСОБА_5 підтвердила цей факт. Хоча кошти не були передані вчителю, бо з ’ясувалося, що адміністрація забезпечила вчителя ноутбуком та принтером» (передостанній абзац).
Більше того, як вбачається із окремих пояснювальних заяв батьків учнів першого класу - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на ім`я директора ЗЗСО №87 від 16.04.21 року вказано, «що саме мама учня- ОСОБА_5 , запропонувала батькам зібрати та повернути вчителю кошти. На зборах вчитель обговорювала виключно навчальний процес. Розмова про добровільні внески відбувалася за відсутності вчителя».
З даних обставин вбачається провокація зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які ймовірно діяли за вказівкою директора.
Враховуючи вищенаведені обставини позивачка вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати Наказ від 19.03.2021 року №01-07/46 про оголошення вчителю та класному керівнику 1 класу ОСОБА_1 догани.
Крім того позивача вказує, що згодом мама учениці ОСОБА_17 - гр. ОСОБА_5 , товаришуючи з ОСОБА_4 , пристала на недобросовісні звинувачення позивачки як викладача, а відтак написала на ім`я директора ЗЗСО №87 заяву від 11.05.2021 року. Причиною написання даної заяви стала заява позивачки від 01.04.2021 року на ім`я директора ЗЗСО №87 за вх.№01-23/ 102 від 01.04.2021 року з проханням забрати від ОСОБА_1 години індивідуального навчання учениці ОСОБА_18 у зв`язку з станом здоров`я.
ОСОБА_18 є інвалідом, дитина хворіє на цукровий діабет. Ймовірно мати дівчинки прохання позивачки розцінила як небажання займатися з дитиною, хоча причиною цього справді був стан здоров`я. Крім цього, попри індивідуальні заняття дівчинки, мати разом з донькою відвідувала заняття в школі, а відтак була присутня на уроках. Під час карантину дівчинка за посиланнями які позивачка скидала її мамі у «Viber», відвідувала уроки на платформі ZOOM - дистанційне навчання, що підтверджується «Viber» перепискою з ОСОБА_5 .
Однак, директор школи за результатами розслідування по заяві ОСОБА_5 , (яке фактично не відбулося) оскільки ОСОБА_1 перебувала на лікарняному звільнив позивачку на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Даний факт звільнення відбувся 07.06.2021 року. В цей день ОСОБА_1 вийшла з лікарняного, а відтак намагалася подати свої письмові пояснення по факту заяв батьків. Однак, директор школи відмовився їх брати, а відтак вручив наказ про звільнення і трудову книжку в присутності усіх завучів.
Як вбачається із Наказу від 07.06.2021 року №01-08/160, директор ЗЗСО №87 про результати розслідування по заяві ОСОБА_5 , (результати узагальнені в довідці (додаток 1 до наказу) наказав за систематичне невиконання вчителем покладених на неї посадових обов`язків звільнити 07.06.2021 вчителя початкових класів ОСОБА_1 з роботи згідно зі ст. 40 п.3 КЗпП.
Як вбачається з вищезазначеної довідки, додаток до наказу №01-08/160 від 07.06.2021 року (останній абзац) було з`ясовано, «що ОСОБА_5 , щодо організації індивідуального навчання її доньки не зверталася до адміністрації закладу освіти зі скаргами. Дитина відвідувала уроки разом з усіма учнями у класі. Заступник директора ОСОБА_9 неодноразово спілкувався з п. Кірюшкіною і жодних зауважень не було.»
Відсутність систематичного невиконання трудових обов`язків (вчинення таких дій раніше), як і відсутність вини підтверджується довідкою (додаток до наказу №01-08/160 від 07.06.2021 року, а саме: обставинам, зазначеним в її останньому абзаці; поданою заявою від 01.04.2021 на ім`я директора від позивачки.
Крім цього, Наказ про звільнення від 07.06.2021 року №01-08/160 не містить обов`язкових реквізитів, визначених п.4.4 ДСТУ 4163-2003.
Так довільна форма наказу або модернізована підприємством, установою, та ін., типова форма наказу (№П-4) повинна містити обов`язкові реквізити, визначені п.4.4 ДСТУ 4163-2003:, а саме:
- найменування роботодавця;
- назва виду документа - «Наказ»;
- дата складання;
- реєстраційний індекс документа - відповідно до п.5.12 ДСТУ 4163-2003 його складають з порядкового номера, який можна доповнювати за рішенням роботодавця індексом справи за номенклатурою справ, інформацією про кореспондента, виконавця, тощо. Тобто це номер наказу;
- заголовок до тексту документа - згідно з п.5.19 ДСТУ 4163-2003 заголовок до тексту документа має бути узгоджений з назвою документа і містити короткий виклад його основного смислового аспекту. Заголовок відповідає на запитання: «про що?, «кого?, «чого». Наприклад, наказ про звільнення ОСОБА_19 ;
- текст документа - відповідно до п.5.21 ДСТУ 4163-2003 текст документа містить інформацію, заради фіксування якої було створено документ. Він повинен бути викладений стисло, грамотно, зрозуміло, без повторень та вживання слів і зворотів, які не несуть смислового навантаження. Також враховується норма п.7 гл.9 розділу II Правил №1000/5: у розпорядчих документах з кадрових питань (особового складу) розпорядча частина починається, як правило дієслова у формі ініціативи: «звільнити». Далі зазначається великими літерами прізвище працівника, на якого поширюється дія розпорядчого документа, і малими - його ім`я та по батькові; підпис.
Як вбачається з Наказу № 01-08/160 від 07.06.2021 року, в останньому відсутній заголовок до тексу, а саме «Наказ про звільнення ОСОБА_19 ». В останньому зазначено заголовок «про результати розслідування по заяві ОСОБА_5 » та текст документа - обставини не доречні для наказу про звільнення (перші чотири абзаци).
Запис в трудовій книжці позивачки здійснено 07.04.2021 року, за два місяці до звільнення, що свідчить про сплановану провокацію для її незаконного звільнення.
Що стосується фактів наведених в довідці (додаток до наказу №01-08/160 від 07.06.2021 року) стосовно побиття, цькування та залякування учнів ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , позивачка пояснює та спростовує наступне. По факту спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_21 , відсутні будь-які медичні висновки, щодо застосування фізичної сили, в тому числі висновок незалежного психолога, щодо нього та 
ОСОБА_22 , є фактичним аутистом (документально не підтверджено), а відтак дитина потребує інклюзивного навчання. Внаслідок традиційного навчання ОСОБА_23 зривав уроки, провокував конфлікти, застосовував фізичну сили до інших дітей, поводив себе неконтрольовано, не реагував на зауваження позивачки.
Під час розмови позивача з матір`ю ОСОБА_20 , ОСОБА_1 справді рекомендувала їй показати дитину дитячому психологу та сімейному лікарю. Дані обставини очевидно образили батьків ОСОБА_20 , а відтак спровокували ряд протиправних та незаконних дій, щодо позивачки. Дані обставини були зручні директору, а відтак він реалізував їх на свою користь без попередньо документально встановлених обставин та доказів.
Цькування, психологічний тиск, фізичне насильство (булінг), відноситься до адміністративного правопорушення, що передбачено ст.173-4 КУпАП України.
Так позивачка звертає увагу суду, що вона не піддана адміністративному правопорушенню, її вина не доведена у встановленому законом порядку, а відтак не визнана винною. Подані заяви батьками ОСОБА_24 та ОСОБА_25 не що інше як наклеп. Крім цього, відсутність обставин щодо цькування, психологічного тиску та фізичне насильства спростовується колективною заявою батьків першого класу від 16.04.2021 року на ім`я директора ЗЗСО №87 в якій зазначається, «що батьки просять не брати до уваги заяв ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , оскільки останні систематично зводять наклепи на вчительку та мають намір усунути її від посадових обов`язків вчителя, а також окремі пояснення батьків дітей першого класу - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , на ім`я директора від 16.04.2021 року, в яких зазначається, що діти задоволені вчителькою та залюбки відвідують школу.»
07.06.2021 року позивачка під розписку отримала свою трудову книжку та копію наказу про звільнення. Крім того, Наказ від 07.06.2021 також в описовій частині не містить жодного факту вчинення нею будь-якого дисциплінарного проступку і в ньому не зазначено де, коли та що саме нею було вчинено протиправного. Резолютивна частина також не містить формулювання за що саме звільнено позивачку, окрім зазначення за систематичне невиконання покладених на вчителя обов`язків. При проведенні службової перевірки не було встановлено, і у наказі від 07.06.2021 не наведено, що після видачі наказу від 19.03.2021 нею було знов вчинено які-небудь протиправні дії.
З врахуванням наведених обставин, позивачка вважає наявними підстави для визнання незаконним та скасувати наказ Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення ОСОБА_1 вчителя початкових класів, а відтак поновити її на роботі.
Внаслідок незаконного звільнення, відповідач зобов`язаний виплатити позивачці як працівникові її середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2021 року до часу ухвалення судового рішення.
Останніми повними місяцями роботи позивачки були лютий та березень 2021 року, оскільки у квітні, травні і червні вона перебувала на лікарняному.
Згідно довідки від 08.06.2021, виданої закладом загальної середньої освіти № 87, заробітна плата за лютий 2021 року складала 17 309,61 грн., а за березень 2021 року - 17663,09 грн.
Робочі дні у березні 2021 року - 19.
Робочі дні у лютому 2021 року - 22.
Середньоденна заробітна плата складає ( 17309,61 грн. + 17663,09 грн.) : 41 робочий день) = 852,99 грн.
За наведених фактів позивач вважає, що з відповідача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07.06.2021 по день ухвалення рішення суду з розрахунку 852,99 грн. за кожен робочий день.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 24 березня 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець № 01-07/46 від 19 березня 2021 року «Про результати вивчення скарги ОСОБА_4 » про оголошення вчителю та класному керівнику 1 класу ОСОБА_1 догани.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець № 01-08/160 від 07 червня 2021 року «Про результати розслідування заяви ОСОБА_5 » про звільнення з роботи вчителя початкових класів ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя початкових класів Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з 07.06.2021 року.
Стягнуто з Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 червня 2021 року по день ухвалення судового рішення з розрахунку 852,99 грн. за кожен робочий день.
Стягнуто з Закладу загальної середньої освіти № 87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець в доход держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.)
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив Заклад загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець.
Вважає рішення суду незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що судом першої інстанції не були досліджені факти, процедура та порядок застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , які мали місце у даній справі.
Вважає, що судова практика Верховного Суду, на яку посилався суд першої інстанції в рішенні, не має правового значення до даної справи, оскільки регулює інші правовідносини.
Стверджує, що судом першої інстанції зроблені лише загальні висновки щодо невідображення в оскаржуваних наказах дати, часу та конкретного вчинення ОСОБА_1 порушення, при цьому не аналізуючи та не надаючи правової оцінки фактам, які викладені в додатках до оскаржуваних наказів.
Зазначає, що суд першої інстанції не перевірив послідовності вчинених дій Закладом освіти, порядок притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, не надав відповідної оцінки порушених посадових обов`язків вчителем ОСОБА_1 , а обмежився загальними фразами.
Звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_28 , які були допитані в судовому засіданні
В апеляційній скарзі скаржник просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Закладу загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинецьдо задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що доказів на підтвердження порушення позивачкою трудової дисципліни, за порушення якої до неї застосовано стягнення у вигляді догани, а також фактів допущеного дисциплінарного проступку стороною відповідача суду не надано, як і не встановлена вина ОСОБА_1 як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни, а також, що наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-07/46 від 19.03.2021 року, яким оголошено догану ОСОБА_1 не відповідає вимогам трудового законодавства. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення вчителя початкових класів ОСОБА_1 не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки відповідачем не надано жодного доказу про вчинення позивачкою будь-якого дисциплінарного проступку після винесення наказу від 19.03.2021 про оголошення догани, а за таких обставин відсутня обов`язкова умова для звільнення за п.3 ст.40 КЗпПУ - систематичність.
Також суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 07.06.2021 року по день ухвалення рішення суду з розрахунку 852,99 грн. за кожен робочий день.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що з 01.09.1997 року позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя музики Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з неповним тижневим навантаженням.
05.11.2004 року ОСОБА_1 переведена на посаду вчителя початкових класів Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з довантаженням годин музики в початковій школі, що підтверджується витягом з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (а.с.9-10).
За вказаний період роботи ОСОБА_1 , 19.03.1999 року позивачці оголошено подяку за участь в районному конкурсі художньої самодіяльності (а.с.11).
12.03.2020 року на ім`я директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець надійшла заява від мами учениці першого класу – ОСОБА_4 з проханням звільнити позивачку ОСОБА_1 з займаної посади, оскільки остання дозволяє собі кричати на дітей, принижує їх своїми описами в групі «Viber», під час уроків дозволяє собі сидіти у телефоні, а також регулярно звертається до батьківського комітету для збору коштів на різні потреби (а.с.12).
По факту даної заяви була проведена бесіда, директор школи отримав усні та письмові пояснення позивачки, в якому остання вказала, що жодного разу не ініціювала збір коштів серед батьків першого класу, на зборах обговорювали виключно нову шкільну програму, її особливості.
15.03.2020 року п`ятнадцять батьків 1 класу, класним керівником якого являється позивачка ОСОБА_1 подали на ім`я директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець спільну заяву, в якій зазначили, що станом на початок навчального 2020-2021 року у їх клас дирекцією школи не було виділено принтера, відтак батьки вирішили відшкодувати вчителю у добровільному порядку вартість принтера для навчання їх дітей. У грудні, коли в 1 клас дали принтер, батьки вирішили повернути назад гроші батькам, а відтак вчителю вже нічого не повертали (а.с.13).
15.03.2021 року чотирнадцять батьків 5-А класу (випускників) подали на ім`я директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець спільну заяву в якій зазначили, що за чотири роки навчання у початковій школі не було такого, щоб позивачка била, кричали чи принижувала дітей. До батьків та дітей відносилася толерантно. Батьки 5-А класу поточні ремонти виконували самостійно, вбачаючи в ньому необхідність: утеплювали вікна, міняли лампочки, купували мастила для паркету та миючі засоби. Завгосп відмовляв батькам в забезпеченні необхідним, як і в фізичній допомозі, а відтак батьки виконували все самостійно за власний кошт (а.с.14).
Так, директор Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець за результатами вивчення скарги ОСОБА_4 та поданих пояснень, в складі комісії видав Наказ №01-07/46 від 19.03.2021 року про оголошення позивачці ОСОБА_1 догани за невиконання наказу №01-07/53 від 01.09.2020 року «Про заборону збору коштів та запобігання проявів корупції» та ініціювання серед батьків збору коштів на різні навчальні та виробничі потреби (а.с.15).
01.04.2021 року позивачка звернулася з заявою до директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з проханням забрати від ОСОБА_1 години індивідуального навчання учениці ОСОБА_18 у зв`язку з станом здоров`я.
06.04.2021 року, 11.05.2021 року мама учениці ОСОБА_18 – ОСОБА_5 , а також ОСОБА_28 написали заяви директору Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець про недопущення до навчального процесу ОСОБА_1 , оскільки остання погрожує мститись хворій доньці ОСОБА_18 через написання заяви щодо вчинення вчителем кримінального правопорушення (а.с.24-26, 57-60).
16.04.2021 року батьки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 написали директору Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець письмові заяви-пояснення, в яких зазначили, що їх діти задоволені вчителем ОСОБА_1 і батьки жодних претензій не мають (а.с.17-23).
07.06.2021 року Наказом директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 «Про результати розслідування по заяві ОСОБА_5 » звільнено 07.06.2021 року вчителя початкових класів ОСОБА_1 з роботи згідно ст.40 п.3 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання вчителем покладених на неї посадових обов`язків (а.с.27).
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці закріплено Кодексом законів про працю України.
Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України).
Згідно з п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (стаття 140 Кодексу законів про працю України).
У відповідності до вимог статті 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Згідно статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Таким чином, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення, й правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, причому характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення.
Адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного дисциплінарного проступку, які мають бути належним чином зафіксовані, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. При цьому, право обрання виду дисциплінарного стягнення є прерогативою адміністрації роботодавця.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що, в наказі директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-07/46 від 19.03.2021 року «Про результати вивчення скарги ОСОБА_4 », яким оголошено догану ОСОБА_1 не зазначено, коли мали місце і в чому конкретно полягають порушення позивачем трудових обов`язків.
Судом встановлено, що підставою для оголошення позивачу догани став висновок про невиконання наказу «Про заборону збору коштів та запобігання проявів корупції» та ініціювання серед батьків збору коштів на різні навчальні та виробничі потреби у класі. Однак ні наказ, ні довідка, на підставі якої видавався такий наказ не містять конкретного факту про те, де, коли і за яких обставин було вчинено проступок. За таких обставин визначити чи винесено наказ в межах встановленого законом шестимісячного строку з моменту вчинення є неможливим, а відповідач не надав ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в межах вказаного шести місячного строку.
Доказів на підтвердження порушення позивачкою трудової дисципліни, за порушення якої до неї застосовано стягнення у вигляді догани, а також фактів допущеного дисциплінарного проступку стороною відповідача суду не надано, як і не встановлена вина ОСОБА_1 як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.
Покликання скаржника на довідку, яка є невід`ємною частиною наказу від 19.03.2021 №01-07/46 не підтверджено факт заборону збору коштів позивачкою, а також коли мало місце дана ситуація. 
З врахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-07/46 від 19.03.2021 року, яким оголошено догану ОСОБА_1 не відповідає вимогам трудового законодавства – є правильним.

Щодо Наказу директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення вчителя початкових класів ОСОБА_1 з роботи згідно ст. 40 п. 3 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання вчителем покладених на неї посадових обов`язків, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що такий також слід визнати незаконним та скасувати з наступних підстав.
Згідно пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7,8 ст. 40 і п.1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147- 1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що застосовуючи таке дисциплінарне стягнення як звільнення, відповідач не врахував вказані положення закону, не звернув увагу на ступінь тяжкості вчиненого «проступку», заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено «проступок».
Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи позивачки і в частині порушення відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 149 КЗпП України, що тягне за собою незаконність звільнення.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін та наданих суду доказів, Наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення вчителя початкових класів ОСОБА_1 не містить наведення будь-яких конкретних фактів вчинення дисциплінарних проступків, в тому числі, які саме обов`язки вчителя не виконувались ОСОБА_1 , коли саме та при яких обставинах були вчинені такі проступки. Спірний Наказ від 07.06.2021 також не містить покликання яке саме дисциплінарне порушення вчинено ОСОБА_1 після винесення наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності 19.03.2021 та в чому полягала систематичність порушень.
Згідно довідок щодо результатів службових розслідувань також встановлено, що такі не містять жодного конкретного факту вчинення вчителем ОСОБА_1 протиправних дій, в тому числі конкретних фактів збору коштів або застосування насильства до учнів.
З відповіді ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 09.11.2021 року вбачається, що від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_30 надходили звернення щодо можливих шахрайських дій та вчинення психологічного тиску на дітей гр. ОСОБА_1 , однак по фактах, викладених у зверненнях не встановлено ознак адміністративного правопорушення (а.с.111-112).
Крім того, відповідачем не наведено достатніх, обґрунтованих підстав звільнення ОСОБА_1 за статтею 40 п.3 КЗпП України, відсутні також докази, що при обранні виду стягнення відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника.
Відтак, Наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення вчителя початкових класів ОСОБА_1 не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки відповідачем не надано жодного доказу про вчинення позивачем будь-якого дисциплінарного проступку після винесення наказу від 19.03.2021 про оголошення догани, а за таких обставин відсутня обов`язкова умова для звільнення за п.3 ст.40 КЗпПУ - систематичність.

Сам факт звернення батьків дітей до директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець з скаргами щодо дій позивачки, які останні вважають протиправними, без встановлення конкретних обставин, часу та місця таких дій, не є підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності, і як наслідок звільнення з роботи за статтею 40 п.3 КЗпП України.
Вищенаведене в свою чергу свідчить про те, що Наказ директора Закладу Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець №01-08/160 від 07.06.2021 року про звільнення вчителя початкових класів ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як такий, що прийнятий з порушенням вимог трудового законодавства.
Відтак, оскільки наказ №01-08/160 від 07.06.2021 року, на підставі якого позивачку звільнено з займаної посади підлягає скасуванню, наявні підстави для поновлення позивачки на раніше займаній нею посаді.
Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо незаконності рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Як вбачається із довідки про доходи від 08.06.2021 року, виданої Закладом Загальної Середньої Освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець, ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, що передували звільненню, а саме лютий та березень 2021 року, (оскільки у квітні, травні і червні позивач перебувала на лікарняному, що підтверджено листками непрацездатності), отримала наступну заробітну плату: лютий 2021 року - 17 309,61 грн., березень 2021 року – 17663,09 грн. Робочі дні у березні 2021 року - 19. Робочі дні у лютому 2021 року - 22.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 852,99 грн. ((17309,61грн. + 17663,09 грн.) : 41 робочий день), в зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 07.06.2021 року по день ухвалення рішення суду першої інстанції (24.03.2022) з розрахунку 852,99 грн. за кожен робочий день.

Колегія суддів не знаходить підстав вважати, що здійснений судом розрахунок для визначення середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу - неправильним.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Закладу загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинецьжодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 березня 2022 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд- 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закладу загальної середньої освіти №87 Львівської міської ради імені Ірини Калинець- залишити без задоволення. 
Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 березня 2022 року- залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 07 грудня 2022 року.

               Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

                                                                       Р.П. Цяцяк