ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/6296/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційні скаргі ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року (суддя Рянська В.В.) у справі №160/6296/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                 в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 046350009514 від 18.02.2022 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994, період роботи у ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999       до 30.04.2001 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 механіком підземним з повним робочим днем під землею, у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка, у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського» з 30.12.2011 до 31.05.2012 в.о. головного механіка, з 01.06.2012 до 27.07.2012 головним механіком, з 28.07.2012 до 31.03.2013 в.о. головного енергетика, з 01.04.2013 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 10.02.2022. Також у позовній заяві ОСОБА_1 просив допустити негайне виконання рішення суду.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10.02.2022 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про
призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким 18.02.2022 прийнято рішення № 046350009514 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Згідно вказаного рішення пільговий стаж роботи стноавить 11 років 3 місяці 27 дні. Позивач вказував на те, що згідно трудової книжки його пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 25 років 2 місяці 7 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії, але певні періоди пільгового стажу не були враховані пенсійним органом без наведення будь-якого обґрунтування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 046350009514 від 18.02.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
В іншій частині позову відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з такого.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що період навчання позивача у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки можливість зарахування часу навчання до пільгового стажу роботи можлива лише у випадку навчання в професійно-технічних навчальних закладах, яким не є технікум.
Щодо інших спірних періодів роботи позивача, то суд вказав на те, що зазначені в трудовій книжці посади та професії, які обіймав позивач, відносяться до Списку №1 і період роботи на вказаних посадах, за загальним правилом, надає право особі на призначення пільгової пенсії. У спірному і рішення, як і під час розгляду справи, відповідачем не було обгрунтовано підстав не включення спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу. Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки повноваженнями щодо визначення (розрахунку) пільгового стажу наділені пенсійні органи, а не суд, то відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням спірних періодів роботи та висновків суду в цій справі. При цьому, суд зазначив те, що пенсійний орган, у разі недостатності інформації в трудовій книжці про характер роботи позивача, не позбавлений можливості витребувати від підприємств уточнюючи довідки щодо пільгового стажу роботи позивача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги. 
В апеляційній скарзі позивач, прохаючи скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову в повному обсязі, висловлює свою незгоду щодо висновку суду першої інстанції про неможливість зарахування до пільгового стажу період навчанні в технікумі та зазначає про те, що законодавство, яке було чинним на час навчання позивача, фактично прирівнювало такі форми набуття освіти як навчання в технікумах та в професійно-технічних навчальних закладах.
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, вказує на те, що позивачу до пільгового стажу зараховані усі періоди роботи, що підтверджені відомостями по спеціальному стажу, які зазначені в індивідуальній відомості про застраховану особу з 1999 по 2021 роки. А отже, за позицією відповідача, оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії є правомірним та обґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та має статус внутрішньо-переміщеної особи.
10.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії (№ 967 від 10.02.2022) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, визначеним засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 046350009514 від 18.02.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що вік заявника – 46 років. Разом із заявою розглянуто копію трудової книжки, копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, архівні довідки, індивідуальні відомості про застраховану особу з 1999 до 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу зараховано періоди роботи, підтверджені відомостями по спеціальному стажу, зазначеними в індивідуальній відомості про застраховану особу з 1999 до 2021 року. Страховий стаж становить 29 років 00 місяців 21 день, у тому числі пільговий стаж - 11 років 3 місяці 27 днів.
У рішенні про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не зазначено періоди його навчання та роботи, які не зараховано до пільгового стажу та підстави їх не зарахування.
Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) та записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 до його пільгового стажу органом Пенсійного фонду було зараховано такі періоди (усього 11 років 3 місяці 27 днів):
- робота за списком № 1: 
01.02.1999-17.09.1999 (електрослюсар підземний 3 розряду з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська»);
18.09.1999-01.05.2001 (гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська»);
02.05.2001-31.12.2003, 01.01.2004-26.01.2004 (механік підземний з повним робочим днем під землею у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська», яку наказом Міністерства палива та енергетики № 158 від 31.03.2003 реорганізовано у відособлений підрозділ «Шахта «Ворошиловська» державного підприємства «Ровенькиантрацит»);
- роботи підземні, професії за постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994:
02.02.2004-02.06.2004 (електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем під землею на налагоджувальній дільниці у ВП «Гірничо-монтажне налагоджувальне управління № 2 ДП «Ровенькиантрацит»);
09.06.2004-31.12.2009 (з 09.06.2004 – електрослюсар 4 розряду з повним робочим днем під землею, з 01.07.2004 – підземний помічник механіка дільниці, з 22.09.2006 – механік дільниці, з 17.04.2007 – головний енергетик у ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит»);
- робота за списком № 1: 26.07.2021-31.12.2021 (електрослюсар підземний по 4-му розряду з повним робочим днем у шахті у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
Інші періоди роботи позивача до пільгового стажу не зараховано.
Вважаючи, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що зробивши висновок про відсутність достатнього пільгового стажу для призначення пенсії, пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу такі періоди роботи позивача: період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994, період роботи у ДП «Шахта № 71 «Індустрія» з 23.04.1996 до 24.01.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, у ДВАТ «Шахта «Ворошиловська» (ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Ровенькиантрацит») з 01.02.1999 до 16.09.1999 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, з 17.09.1999       до 30.04.2001 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 01.05.2001 до 26.01.2004 механіком підземним з повним робочим днем під землею, у ВП «Шахта ім. О.Є. Дзержинського» ДП «Ровенькиантрацит» з 01.01.2010 до 02.10.2011 головним енергетиком, з 03.10.2011 до 29.12.2011 в.о. головного механіка, у ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського» з 30.12.2011 до 31.05.2012 в.о. головного механіка, з 01.06.2012 до 27.07.2012 головним механіком, з 28.07.2012 до 31.03.2013 в.о. головного енергетика, з 01.04.2013 до 06.12.2013 головним енергетиком, з 07.12.2013 до 20.03.2017 головним механіком, та як наслідок відмовою відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо періоду навчання позивача у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Таким чином, за певних умов, до пільгового стажу може бути зарахований час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти.
У спірному випадку позивач навчався у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1990 до 16.06.1994. 
Визначаючи статус вказаного навчального закладу, суд першої інстанції обгрунтовано застосував законодавство, яке було чинним на час навчання позивача.
Так, на момент навчання ОСОБА_1 правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII (на момент вступу), з 05.06.1991 - Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (на момент завершення навчання).
Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.
Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону № 2778-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.
Згідно із статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки       «Про освіту» професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.
Натомість, статтею 34 вказаного Закону визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.
З наведених норм законодавства суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, та на момент завершення навчання належало до вищих навчальних закладів, а отже вказаний період навчання позивача не може бути віднесений до пільгового стажу.
Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на положення пп. «з» ч.1 п.109 розділу VІІІ Постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій», суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки вказані положення стосуються можливості зарахування періоду навчання до загального стажу роботи, але у спірному випадку йдеться про можливість зарахування періоду навчання до спеціального (пільгового) стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.
Оскільки поняття «загальний страховий стаж» та «пільговий (спеціальний) стаж не є тотожними, більш того, що період навчання позивача зараховано відповідачем до загального страхового стажу, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими такі посилання позивача.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.
Щодо апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, зміст апеляційної скарги відповідача фактично зводиться до того, що позивачу до пільгового стажу зараховані усі періоди роботи, що підтверджені відомостями по спеціальному стажу, які зазначені в індивідуальній відомості про застраховану особу з 1999 по 2021 роки. А отже, за позицією відповідача, оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії є правомірним та обґрунтованим.
В той же час, аргументи відповідача не свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції, який, частково задовольняючи позов та зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, виходив з того, що спірні періоди роботи позивача, інформація про які наведена в трудовій книжці, відносяться до посад та професій, які відносяться до затверджених постановами КМУ Списків робіт і професій, що дають право на пільгову пенсію. Натомість, як встановлено судом першої інстанції, відповідачем не було обгрунтовано підстав не включення спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.
З такими підставами для часткового задоволення позову суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки а ні в оскаржуваному рішенні про відмову в призначення пенсії, а ні під час розгляду справи, зокрема, в апеляційній скарзі, відповідач не обґрунтував неможливість включення спірних періодів роботи до пільгового стажу. При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що повноваженнями щодо визначення (розрахунку) пільгового стажу наділені пенсійні органи, які, реалізуючи такі повноваження, не позбавлені можливості витребувати від підприємств уточнюючи довідки щодо пільгового стажу роботи позивача, у разі сумнівів чи недостатності інформації, зазначеній в трудовій книжці, як основного документу про трудову діяльність позивача.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційних скарг, не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                                         
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №160/6296/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачених ст..ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови суду складено 27.10.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк