ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 203/528/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Єдаменко С.В.) у справі №203/528/22 за позовом   ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Кондратюка Олександра Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Кондратюка О.А., УПП в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні  вимоги обґрунтовані тим, що 23 листопада 2021 року інспектором 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Кондратюком О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5064342, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що посадовою особою не було повно та всебічно досліджено всі обставини справи, а постанову складено з порушенням норм процесуального закону. 
Рішенням  Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано всіх доводів відповідача щодо встановленого порушення позивачем.
Позивач подав відзив в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначив, що доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року інспектор 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Кондратюк О.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5064342, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. (а.с.10)
Зі змісту даної постанови вбачається, що 23 листопада 2021 року позивач, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по трасі М 29 159 км. Новомосковського району Дніпропетровської області, при цьому не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1ґ ПДР України.
Позивач  не погодившись з постановою, вважаючи її протиправною, звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідачем прийнято постанову без врахування норм матеріального права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне.
Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з абз. ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Підпунктом "а" пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) визначає Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), пунктом 21.2 статті 21 якого контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Пунктом 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. 
Особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України встановлені статтею 13 Закону № 1961-IV, пунктом 13.1 передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Конституційним Судом України в Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 23.12.2014 р. № 7-рп/2014 (справа № 1-6/2014) розтлумачено, що згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).
Пунктом 1.6 статті 1 Закону № 1961-IV визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Враховуючи недоведеність відповідачем, що позивач не на законних підставах керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , який за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 , вважається, що він на інших законних підстав керував транспортним засобом, відповідно у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону № 1961-IV, що обумовлює висновок, що позивач, інвалід війни, при особистому керуванні належним йому транспортним засобом звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Також є неспростовані доводи позивача щодо належного розгляду справи, оскільки доказів фіксації правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення штрафу, суду не надано.
Отже, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що позивачем порушено абз. ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху та, відповідно, про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 126 КУпАП. 
Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.  
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року у справі №203/528/22 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак