ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6817/22 Справа № 202/4754/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Бєльченко Л. А. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа – Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, стягнення аліментів,–

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з березня 2014 року вона підтримувала близькі стосунки з відповідачем ОСОБА_3 . З метою проживання однією сім`єю, з 29.04.2014 року вони у двох стали орендувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де проживали разом до липня 2021 року. В період спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в них народився син ОСОБА_4 . З самого народження дитини вони разом з відповідачем виховували сина, утримували його; відповідач виконував всі обов`язки батька. На даний час відповідач покинув її з дитиною, планує своє життя з іншою жінкою, матеріально дитину не утримує. Тому, у урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила визнати відповідача батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису №301 в Книзі реєстрації народжень про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого 08 грудня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_3 , шляхом виключення з графи “Прізвище” запис “ ОСОБА_5 ” та включити в графу “Прізвище” запис “ ОСОБА_6 ”; стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50000,00 грн з усіх видів заробітку, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі даної заяви
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Індустріальному районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни в актовий запис № 1238 від 08.12.2015 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 замість ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 гривень, але не менш одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2021 року до виповнення повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення аліментів та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення. В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржується.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Місцезнаходженням третьої особи Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) є м. Дніпро по пр. Слобожанський, 14. На день розгляду даної справи на території м. Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. 
У даній справі, враховуючи межі апеляційного оскарження, питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у близьких стосунках з березня 2014 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 .
Згідно копії свідоцтва про народження дитини, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 08.12.2015 року, актовий запис №1238, матір`ю дитини зазначена - ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_8 (а.с. 7, 8).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , як до народження дитини, так і після, визнавав своє батьківство відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується фотознімками та відеозаписом, які долучені до матеріалів справи.
В судовому засіданні місцевого суду від 27.07.2022 свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також підтвердили, що відповідач проживав разом з позивачкою з 2014 року та визнавав своє батьківство відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .
Згідно ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року у справі призначена судова генетично-молекулярна експертиза з метою встановлення кровного споріднення відповідача і дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але відповідач не з`явився двічі на експертизу (а.с. 69).
У відповідності до частини другої статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Оскаржуваним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року ОСОБА_3 визнано батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні апеляційної інстанції 22 листопада 2022 року представник відповідача пояснила, що станом на цей час ОСОБА_3 роботи не має, доходу не має, але відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 7000,00 грн.
З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_3 припинив свою підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
       Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що дитина проживає з позивачкою, дитина самостійного доходу не має, стан здоров”я дитини задовільний, що визнано позивачкою; встановивши, що відповідач у шлюбі не перебуває, інших дітей, окрім сина ОСОБА_11 , не має, стягнення грошових коштів за виконавчими документами з відповідача не відбуваються, відповідач має задовільний стан здоров”я, що визнано представником відповідача; відповідач є працездатною особою, на час розгляду справи апеляційним судом не працює, його підприємницька діяльність припинена, що визнано представником відповідача та підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; приймаючи до уваги, що відповідач частково визнає позов та не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі до 7000,00 грн.; враховуючи, що оскаржуване рішення в частині визнання батьківства відповідач не оспорює; виходячи із засад розумності та справедливості, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, з якою проживає дитина, аліментів в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2021 року, до повноліття дитини. 
Колегія суддів зазначає, що такий розмір аліментів (7000,0 грн на місяць більше ніж у два рази перевищує прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років (2833,0 грн. з 01.12.2022 року)) є достатнім і необхідним для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи, зокрема, вік дитини.
       Крім того,   позивачка, як матір дитини, також має обов”язок брати участь в утриманні дитини.
Доводи апелянта про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 50000,00 грн. тому, що є ФОП   і його дохід складає приблизно 4489868,00 грн., - не спростовують правильність викладених вище висновків суду щодо розміру аліментів. Судом встановлено, що, станом на цей час, відповідач припинив свою підприємницьку діяльність; визначений апеляційним судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. 
Доводи апелянта про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки мати дитини витрачає кошти на відпочинок ОСОБА_11 , лікування, розвиток дитини та проживання в орендованій квартирі, - не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки питання щодо стягнення зазначених вище витрат може бути вирішене шляхом пред”явлення позивачкою позову до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, у відповідності до положень ст. 185 СК України.
Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, місцевим судом в оскаржуваному рішенні помилково визначено інший мінімальний розмір аліментів. 
З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення місцевого суду в частині визначеного розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4   з 3000,00 грн. на 7000,00 на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2021 року до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд звертає увагу, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження не оскаржується, тому апеляційний суд справу в цій частині не переглядає. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
       З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду повинно бути змінено.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – задовольнити частково. 
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року в оскаржуваній частині в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити з 3000,00 грн. на 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на місяць, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2021 року до повноліття дитини.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова