ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №580/5646/21                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Сергій ГАРАНЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року, у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Степівське» Трохимчука Миколи Олександровича» до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Степівське» ОСОБА_1 » звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову №282077 від 18.05.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2022 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.02.2022 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач не погоджується із такими доводами та зазначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено обов`язок отримання дозволу компетентного органу, який дає право на рух автомобільними дорогами України. При цьому, отримання такого дозволу не залежить від виду вантажу: подільний чи неподільний.
Відповідач зазначає, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2% без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Тобто, передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного, який під час транспортування здатний зсуватися. Натомість, у даному випадку перевищення навантаження становило більше 2%.
На думку відповідача, доводи суду першої інстанції про те, що на момент здійснення перевірки чинним законодавством не передбачено оформлення дозволів на перевезення подільного вантажу, є необгрунтованими та не звільняють позивача від обов`язку здійснити плату за проїзд великовагового транспортного засобу. На момент перевірки у водія не було в наявності ні спеціального дозволу, ні документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.
Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що за результатами здійснення 24.03.2021 державними інспекторами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 14:37 год. на а/д М-05 Київ-Одеса 452км+81м. позивач за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу (пшениця) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм від 5% але не більше 10% включно без відповідного дозволу на рух автомобільними дорогами України, виданого уповноваженими компетентними органами, а саме: перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 5,14%, навантаження на строєну вісь 23,13 т. при нормативно допустимій 22 т., чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 ПДР, про що складено акт проведення перевірки №271925 від 24.03.2021.
Дана перевірка проводились на підставі направлення на перевірку №026472 від 19.03.2021 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.
Листом від 27.04.2021 №30750/26.4/24-21 позивачу було надіслано повідомлення про розгляд справи на 18.05.2021 ( з 09-00 год. до 11-30 год.).
Під час рейдової перевірки, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, який здійснював перевезення вантажу (пшениці), з с. Степівка Черкаської області до м. Чорноморськ Одеської області, було виявлено, що вагові параметри транспортного засобу марки DAF д.н. НОМЕР_1 на строєну вісь становили 23,13 т. при нормативно допустимих 22 т.
Враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативи більш як на 2%, він був віднесений до великовагового, про що було складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0068175 від 24.03.2021 та акт №0057293 від 24.03.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в сумі 130,00 євро.
18.05.2021 відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №282077, якою за порушення, передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху вагових норм від 5% до 10% (5,14%), та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосував до позивача штраф у сумі 8 500 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з наявними в матеріалах справи копіями акту проведення перевірки від 24.03.2021, акту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0057293 від 24.03.2021 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0068175 від 24.03.2021 за результатами вагового контролю при перевезенні пшениці повна маса автомобіля марки DAF д.н. НОМЕР_1 становить 39,94 т., нормативно допустима – 40 т., навантаження на строєну вісь нормативне - 22 т., фактичне – 23,13 т. Тобто позивач перевозив подільне майно великоваговим транспортом з перевищенням навантаження на строєну вісь понад 1,13 т. Отже перевезення пшениці з перевищенням вказаного нормативу забороняється, а видача дозволу на перевезення пшениці, яке є подільним вантажем, чинним законодавством не передбачена, тому порушення позивачем приписів ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» як підстава для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу відповідно до ч. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутня.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).
На виконання ч. 12 ст. 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Керуючись ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
На виконання п. 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно із п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
За правилами п. 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Керуючись ст. 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
За визначенням, що міститься в пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
За приписами пунктів 3, 4, 6, 15-18, 20 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.
У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.
За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
На виконання ст. 49 Закону №2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Керуючись абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів приходить до висновку, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли, для контейнеровозів, зокрема навантаження на одиночну вісь перевищує - 11 т. При цьому допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Натомість, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше 7%.
Так, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника. А за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
У даній справі підставою для накладення на ФГ «Степівське» ОСОБА_1 » штрафу відповідно до постанови №282077 від 18.05.2021 слугувало перевищення встановлених законодавством України габаритно-вагових норм на 5,14% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , про що складено акт №271925 від 24.03.2021. відповідно до вказаного акту встановлено перевищення встановлених вагових норм на одиночну вісь – 23,13 т. при нормативно допустимому 22 т.
Отже, відповідно до вказаних результатів вагові параметри транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_1 перевищували нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 5,14%, що дає підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за приписами ч. 4 ст. 48 Закону №2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.
Аналогічна правова позиція зроблена у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №803/1540/16 та від 22.12.2021 у справі №420/3371/21.
Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Так, непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст. 60 Закону №2344-ІІІ.
Сторонами у справі не заперечується, що такий дозвіл у ФГ «Степівське» ОСОБА_1 » станом на 24.03.2021 був відсутній, а отже відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до вказаної норми.
Колегія суддів звернула увагу, що в акті №0057293 від 24.03.2021 вказано, що загальна вага транспортного засобу 40 т. (тобто не перевищує нормативно допустимі 40 т.), втім, як вказано вище відповідно до п. 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Зокрема, сторонами у справі не заперечується, що таке перевищення мало місце на одиночну вісь транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права. Натомість суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки допущені порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неповного з`ясування обставин справи, та передчасного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства «Степівське» Трохимчука Миколи Олександровича» до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан