КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №369/9349/22 
Провадження № 33/824/3192/2022                                                                               Суддя І інстанції - Гришко О.М.
                                                                                                                                   Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
05 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши за  участю  потерпілого  ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022, щодо,
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022  ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850(вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. 
Поряд з цим, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 30.08.2022 близько 18 год. в с. Петропавліська Борщагівка на перехресті вул. Ярова та вул. Одеська, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя не надав переваги в русі автомобілю «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 16.11 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неналежне дослідження доказів та надмірний формальний підхід, просить постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022 - скасувати. 
В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на відсутність доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою уповноваженою на такі дії, невідповідність протоколу вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП, а також на відсутність у ньому даних про свідків.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано його дій при здійснені маневру, а саме того, що при виїзді на головну дорогу ним було вжито всіх відповідних заходів для уникнення ДТП, зокрема зменшено швидкість руху (застосовуючи екстрене гальмування) та застосовано звуковий сигнал з метою привернення уваги водія ОСОБА_1 .
Також, апелянт посилається на приписи п. 1.4 ПДРУ, якими визначено, що кожний учасник дорожньою транспортної руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконають ці правила.
 
До  початку  апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 ,  який  заперечував   як  проти  задоволення  апеляційної  скарги,  так  і  проти  задоволення   клопотання  про  закриття  провадження  у  справі, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга та клопотання ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.
Згідно із п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Порушення ОСОБА_2  вимог п. 16.11 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№319251 від 30.08.2022, з якого вбачається, що  ОСОБА_2 30.08.2022 близько 18 год. в с. Петропавліська Борщагівка на перехресті вул. Ярова та вул. Одеська, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя не надав переваги в русі автомобілю «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 16.11 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В  свою  чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються схемою місця ДТП від 30.08.2022, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_1 та  самого ОСОБА_2 ,  написаними  під  час   оформлення  матеріалів по  факту  ДТП ( ас. 3-5).  
Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Так, в своїх поясненнях, наданих відразу після ДТП ОСОБА_2 не оспорював факт виїзду на перехрестя нерівнозначних доріг саме з боку другорядної дороги,  разом  з  тим,  зазначив, що 30.08.2022 приблизно о 18 год. 10 хв., він рухався по вул. Ярова на перетині вул. Одеської, переїхав знак «дати дорогу» його осліпило сонце, в цей час по головній дорозі з великою швидкістю рухався BMW, внаслідок чого їх автомобілі зіткнулись один з одним.  
В  свою  чергу потерпілий ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди 30.08.2022 та у своїх поясненнях у суді апеляційної інстанціївказав, що цього дня приблизно о 18 год.00 хв. рухався в с. Петропавлівська Борщагівка на автомобілі BMW по головній дорозі на перехресті вул. Ярова та Одеська, де  в передню частину його автомобіля в`їхав автомобіль Mercedes-Benz, який виїхав з другорядної дороги.
При  цьому,  долучаючи  під  час  апеляційного  розгляду фотознімки  з  місця  ДТП та  диск   з  фотознімками,  потерпілий  ОСОБА_1   посилався  на  те,  що   пояснення   ОСОБА_2 про  те,  що   він ( ОСОБА_1 )  рухався  з  великою  швидкістю  спростовуються  характером  отриманих  обома    транспортними засобами   механічними  пошкодженнями та  кінцевим  розташуванням  обох транспортних  засобів.
Відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення автомобілів відбулося на перехресті вул. Одеської та Ярової, де автомобіль «BMW» під керуванням ОСОБА_1 рухався по головній дорозі вул. Одеської, а автомобіль «Mercedes-Benz», під керуванням ОСОБА_2  рухався по другорядній дорозі вул. Яровій, в  результаті  чого  автомобілі отримали механічні пошкодження.  Правильність відображення в схемі ДТП місця зіткнення автомобілів та їх кінцеве місцезнаходження після ДТП, а також отримані обома транспортними засобами механічні пошкодження сторонами ДТП, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не заперечувалась.
Враховуючи сукупність наявних доказів у справі  доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_2 , який при виїзді з другорядної дорогина перехрестя нерівнозначних доріг ненадав переваги в русі іншому автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, є порушенням п. 16.11 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, то вони є безпідставними, оскільки з протоколу  про адміністративне правопорушення серії ААД№319251 від 30.08.2022,  слідує, що його складено поліцейським СРПП відділом поліції №5 Бучанського РУП старшим сержантом поліції Новік Д.В., тобто уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, в ньому повно та правильно викладено суть правопорушення, роз`яснені ОСОБА_2 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зазначений протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_2 без будь-яких зауважень на цей протокол та дії працівників поліції. Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№319251 від 30.08.2022 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому посилання апелянта на його невідповідність вимогам закону є неспроможними.
Не може свідчити про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону і посилання апелянта на відсутність у ньому даних про свідків, оскільки з матеріалів справи вбачається, що свідків пригоди встановлено не було.
Те, що як зазначає ОСОБА_2 при виїзді на головну дорогу ним було вжито всіх відповідних заходів для уникнення ДТП, зокрема зменшено швидкість руху (застосовуючи екстрене гальмування) та застосовано звуковий сигнал з метою привернення уваги водія ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує його вини у порушенні вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, на схемі місця ДТП гальмівний шлях відсутній. Відсутні в матеріалах справи і об`єктивні дані, які б свідчили про порушення іншим водієм - ОСОБА_1 швидкісного режиму, про що в своїх поясненнях вказував апелянт.
Отже, саме невиконання  ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України при виїзді на перехрестя з другорядної дороги знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 30.08.2022 та її наслідками.
Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП.
Щодо стосується клопотання  ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, то воно є безпідставним, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як встановлено місцевим судом правопорушення вчинене  ОСОБА_2 мало місце 30.08.2022, отже на час ухвалення оскаржуваної постанови від 03.10.022, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення трьох місячний строк, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП не завершився. 
Таким чином, адміністративне стягнення на  ОСОБА_2 було накладено місцевим судом в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП. А факт  закінчення  строків, передбачених  ст. 38  КУпАП  станом на час  апеляційного  розгляду, не  є  підставою для скасування  постанови суду  першої  інстанції та  закриття  провадження на  підставі  п.  7  ст.  247  КУпАП.
Будь  - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.   
З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022 про притягнення  ОСОБА_2   до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2022, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,  що  становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави - без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Л.І. Кепкал