ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 500/2117/22 пров. № А/857/12064/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:     Петрунів В.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, головуючий суддя – Мартиць О.І., ухвалене о 14:10 год. у м. Тернополі, повний текст якого складено 25.07.2022 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року позивач – ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, в якому просила визнати протиправними: постанову заступника начальника відділення - начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області Б.О. Букшованого від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/3, якою відмовлено у призначенні страхових виплат; постанову заступника начальника відділення - начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області Б.О. Букшованого від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/4, якою відмовлено у призначенні страхових виплат; бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі відокремленого підрозділу Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Тернопільській області, Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Тернопільській області щодо непроведення призначення та виплати: - одноразової допомоги сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; одноразової допомоги їй, як дружині ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, тобто особі з третьою групою інвалідності, яка перебувала на його утриманні, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; щомісячних страхових виплати, як непрацездатній особі (особі з третьою групою інвалідності - члену сім`ї потерпілого ОСОБА_2 ), яка перебувала на утриманні померлого та мала на день його смерті право на одержання від нього утримання, на час її інвалідності, - відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105-XIV; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області в особі відокремленого підрозділу Тернопільського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Тернопільській області, Тернопільське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 : одноразової допомоги сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; одноразової допомоги їй, як дружині ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, тобто особі з третьою групою інвалідності, яка перебувала на його утриманні, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; щомісячних страхових виплат, як непрацездатній особі (особі з третьою групою інвалідності - члену сім`ї потерпілого ОСОБА_2 ), яка перебувала на утриманні померлого та мала на день його смерті право на одержання від нього утримання, на час її інвалідності, - відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105-XIV.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 18.11.2021 року позивач подала до відповідача заяву про призначення вказаних страхових виплат разом з довідкою Виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 08.11.2021 року №312, відповідно до якої її чоловік ОСОБА_2 з 2002 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав без реєстрації у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 , 1977 року народження та сином ОСОБА_3 , 2002 року народження.
Відповідно до листа від 06.12.2021 року №22-01-11/1701 Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області заява позивача залишена без задоволення.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2021 року у справі №500/9483/21 зобов`язано Тернопільське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2021 року та прийняти відповідне рішення.
Оспорюваними постановами позивачу відмовлено в призначенні та виплаті допомоги та страхових виплат, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що факт реєстрації шлюбу є достатнім доказом, що підтверджує сімейні відносини. При цьому зазначає, що вона перебувала ну утриманні свого чоловіка, оскільки їй встановлено ІІІ групу інвалідності.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.09.2021 року складено акт форми Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 22 червня 2021 року о 14 год 30 хв. у ТзОВ "Техно-Буд-Центр" за змістом якого нещасний випадок із дорожнім працівником ТзОВ "Техно-Буд-Центр" ОСОБА_2 пов`язаний з виробництвом (а.с.16-19).
16.09.2021 року позивач ОСОБА_1 , як дружина померлого, подала до Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області заяву встановленої форми про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника та відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та пункту 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 19.07.2018 року №11 додала такі документи:
копію індивідуального податкового номера, засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу,
копії паспортів осіб, які мають на це право, засвідчені підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу,
копію свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого, (завірена працівником управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законом порядку),
копію свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про шлюб, (завірена працівником управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законом порядку),
копію свідоцтва про народження дитини (засвідчена підписом працівника управління (відділення) Фонду на підставі оригіналу або в іншому установленому законом порядку),
копії трудових книжок потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, засвідчені страхувальником або підписом працівника управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналу.(арк.спр.21)
27.10.2021 року Тернопільське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області листом №22-01-11/1404 повідомило позивача, що оскільки вона з сином ОСОБА_3 та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, через відсутність документу, який би підтверджував факт спільного проживання однією сім`єю, немає правових підстав для призначення страхових виплат, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а.с. 11).
18.11.2021 року позивач подала до відповідача заяву про призначення та виплату одноразових допомог та щомісячних страхових виплат, витрат на поховання, зазначивши в додатку довідку Виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 08.11.2021 року №312 (а.с. 12).
Зі змісту довідки Виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №312 від 08.11.2021 видно, що ОСОБА_2 , 1974 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав без реєстрації в період з 2002 року до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 , 1977 року народження та сином ОСОБА_3 , 2002 року народження.(а.с. 22).
Листом від 06.12.2021 року №22-01-11/1701 Тернопільське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області за результатом розгляду заяви позивача від 18.11.2021 року щодо отримання страхових виплат повідомило, що у разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї потерпілого, що помер в результаті нещасного випадку, який визнано пов`язаним з виробництвом, або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку (а.с. 20).
Не погоджуючись з такою відповіддю ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду і судовим рішенням, від 21.03.2021 року у справі №500/9483/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Тернопільське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2021 року та прийняти відповідне рішення (а.с. 25-28).
15.04.2022 року позивач подала заяву від 14.05.2022 року до Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області, в якій повторно просила призначити та виплатити їй страхові виплати, розглянути її заяву від 18.11.2021 року та дану заяву і прийняти відповідне рішення згідно закону у формі постанови (а.с. 14-15)
Постановою Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/3 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 справа №500/9483/21 та відповідно до заяви від 18.11.2021 року та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв`язку з неподанням необхідних документів для призначення страхових виплат, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: довідка виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; факт перебування на утриманні потерпілого ( ОСОБА_2 ) (а.с. 42)
Постановою Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/4 відповідно до заяви від 15.04.2022 та статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв`язку з не поданням необхідних документів для призначення страхових виплат, оскільки Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено розгляд заяви за наявності усіх необхідних документів, а саме:
1. копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;
2. витяг з реєстру територіальної громади або відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання;
3. акт розслідування нещасного випадку;
4. факт перебування на утриманні потерпілого ( ОСОБА_2 );
5. копія паспорта;
6 копія індивідуального податкового номера;
7 копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про шлюб;
8. копії трудових книжок потерпілого та заінтересованих осіб (а.с.39-40).
Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що  на день смерті чоловіка ОСОБА_1 на його утриманні не перебувала, оскільки отримувала заробітну плату за місцем праці, а також пенсію як особа з інвалідністю.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі – Закон №2153-IX) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Як встановлено статтею 36 Закону №2153-IX страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Відповідно до ст. 42 Закону №2153-IX у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Також згідно статті 41 Закону №2153-IX у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.
Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.
Статтею 43 Закону №2153-IX для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) витягу з реєстру територіальної громади або відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування); 4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.
Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.
За нормами статей 44, 45 Закону №2153-IX фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку.
З аналізу наведених норм слідує, що справа про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи розглядається за наявності усіх необхідних документів.
Таким чином, у разі неподання усіх документів, передбачених ст. 43 Закону №2153-IX така заява про страхові виплати не може бути розглянута, якщо заявником не наведено підстав неспроможні самому одержати такі документи.
З матеріалів справи слідує, що постановою Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/3 відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв`язку з неподанням необхідних документів для призначення страхових виплат, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: довідка виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; факт перебування на утриманні потерпілого ( ОСОБА_2 ).
Постановою Тернопільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області від 25 квітня 2022 року №1918/1666.1/4 відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв`язку з не поданням необхідних документів для призначення страхових виплат, оскільки Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено розгляд заяви за наявності усіх необхідних документів, а саме: копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; витяг з реєстру територіальної громади або відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання; акт розслідування нещасного випадку; факт перебування на утриманні потерпілого ( ОСОБА_2 ); копія паспорта; копія індивідуального податкового номера; копія свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про шлюб; копії трудових книжок потерпілого та заінтересованих осіб.
Так дійсно, до заяви від 18.11.2021 року про призначення та виплату одноразових допомог та щомісячних страхових виплат, витрат на поховання, долучено лише довідку Виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 08.11.2021 року №312.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у зв`язку з неподанням всіх документів, передбачених ст. 43 Закону №2153-IX, у відповідача відсутній обов`язок розглядати справу про страхові виплати та приймати рішення про призначення таких виплат.
Відтак, приймаючи оспорювані постанови, відповідачем не допущено норм чинного законодавства.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що вказані висновки суду не позбавляють права позивача повторно звернутись до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразових допомог та щомісячних страхових виплат з повним переліком документів необхідних для їх призначення, та за наслідками розгляду такої заяви виникнуть підстави дослідження наявності чи відсутності права позивача на їх призначення.
Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, оскаржене рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити, змінивши його мотивувальну частину наведеними вище мотивами відмови в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі №500/2117/22 – змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 26.10.2022 року.