УХВАЛА

21 грудня 2022 року 
м. Київ
cправа №  904/934/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області 
(суддя - Бєлік В.Г.)
від 28.07.2022
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий -  Кощеєва І.М., судді - Березкіна О.В., Антонік С.Г.)
від 24.10.2022

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 98 252,60 грн,

ВСТАНОВИВ: 
1.          Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, у розмірі 98 252,60 грн.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2021 року відповідач до станції призначення Рядова та Терни Придніпровської залізниці здійснив перевезення вантажу, одержувачем якого є позивач. Однак, вантаж відповідач доставив із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, тому позивач нарахував штраф за несвоєчасну доставку вантажу у листопаді 2021 року у розмірі 98 252,60 грн, який останнім не було сплачено.

3.          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022,  залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за несвоєчасну доставку порожніх вагонів у розмірі 98 252,60 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

4.          Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач доказів відсутності вини в порушенні терміну доставки вантажів та заперечень по суті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 98 252,60 грн не надав. Акти загальної форми ГУ-23, на які, як на підставу прострочення доставки вантажу не з вини залізниці посилається відповідач, містять загальну інформацію про певні конвенційні заборони, проте не визначено причини таких заборон, не дає змогу оцінити такі зупинки на шляху прямування дійсно були невідворотними та відповідач не міг вплинути на скорочення часу таких зупинок.
Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафних санкцій до 50%, оскільки у зв`язку з військовою агресією АТ "Укрзалізниця" постійно несе матеріальні збитки та знаходиться в незадовільному майновому стані, суди зазначили, що вказані відповідачем обставини не є винятковими. Розмір штрафу за прострочену доставку вантажів визначено пунктом 116 Статуту і зменшення розміру такого штрафу Статутом не передбачено. Штрафна санкція не є договірною, а випливає з положень Статуту залізниць України, тому мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками позивача, тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

5.          02.12.2022 відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог шляхом зменшення розміру штрафу на 50%. 

6.          Верховний Суд, перевірив форму і зміст касаційної скарги, установив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, який визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

7.          Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

8.          Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

9.          Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

10.          Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481, 00 грн.

12.          Відповідно до вимог касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 962,00 грн (1,5% від 98 252,60 грн * 200%, що менше, ніж мінімальний розмір судового збору за подання касаційної скарги).

13.          До касаційної скарги скаржник не додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків в частині сплати судового збору.

14.          Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

15.          Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:
1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 у справі № 904/934/22 залишити без руху.

2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 962,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                           І. Кондратова