Номер провадження: 22-ц/813/8217/22 
Справа № 149/2126/21
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України

24.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,
учасники справи:
боржник - ОСОБА_1 ,
заявник - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , 
в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року,
за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року у цивільній справі № 149/2126/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 01 вересня 2022 року заяву  ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою ОСОБА_2  до ОСОБА_1  щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, повернув без розгляду. 
В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року про залишення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду, посилаючись на те, що такий висновок суду першої інстанції, не відповідає фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 посилається на те, що на час розгляду заяви про скасування судового наказу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 вважає висновок суду першої інстанції щодо необхідності боржника звернутись до суду з заявою про зменшення розміру аліментів таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки з 23 листопада 2021 року малолітня дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні батька – боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року роз`яснювалося ОСОБА_2  право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі. 
Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року про відкриття апеляційного провадження представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 отримала на електронну пошту 30 вересня 2022 року, про що свідчить довідка про доставлення електронного листа. 
Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу представник   ОСОБА_5  отримала 18 жовтня 2022 року, на електронну пошту, про що свідчить довідка про доставлення електронних листів.
20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_6 , надано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що на час ухвалення судового наказу про стягнення аліментів між сторонами був відсутній спір з визначення проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина проживала з матір`ю. Зазначила також, що доводи боржника з приводу повернення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Також, ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_6 , у відзиві на уточнену редакцію апеляційної скарги просила залишити уточнену апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року без розгляду, посилаючись на пропуск строку, передбаченого ч. 1 ст. 364 ЦПК України.
У матеріалах справи міститься заява адвоката Повової Ірини Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_2 про надсилання апеляційної скарги разом із додатками на електронну пошту представника зазначену в заяві.
Під час розгляду справи представник боржника ОСОБА_3 зазначала свою електронну адресу в апеляційній скарзі та заяві про усунення недоліків, отримувала процесуальні документи, які направлялися Одеським апеляційним судом.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи ухвалу від 01 вересня 2022 року про повернення заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає і набирає законної сили з моменту його винесення. Проте, боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених судом, або із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону. 
За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.
Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. 
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ст. 160 ЦПК України).
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.
Статтями 170, 171 ЦПК України визначено підстави для скасування судового наказу за заявою боржника та регламентовано порядок розгляду таких заяв.
Згідно з частиною першою статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою ІІІ розділу V цього Кодексу.
Отже  ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів, виданого відповідно до п. 4 ч. 1 ст.161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч. 7 ст. 170 ЦПК України).
Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №186/1420/18 від 08 квітня 2020 року.
Також боржник вправі звернутися до суду зі позовом відповідно до частини другої статті 197 СК України про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.
Судовим наказом, виданим 30 вересня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду 13 серпня 2021 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звернувшись до суду із заявою про скасування судового наказу, ОСОБА_1 посилався на те, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спір про встановлення місця проживання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – цивільна справа № 522/23680/21/21, позов поданий ОСОБА_2 в грудні 2021 року. З 23 листопада 2021 року по теперішній час малолітня дитина проживає з батьком та знаходиться на повному його забезпеченні.
Отже, ОСОБА_1 в заяві про скасування судового наказу зазначені обставини, які виникли після постановлення Приморським районним судом м. Одеси судового наказу від 30 вересня 2021 року.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи норми ЦПК України, якими не передбачено право звернення до суду боржника із заявою про скасування судового наказу у разі його видачі відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, оскільки такий порядок перегляду судового наказу встановлений для судових наказів, виданих за всіма іншими вимогами, окрім вимог, зазначених у пунктах 4, 5 частини 1 статті 161 ЦПК України, дійшов правильного висновку про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.
Одночасно з цим колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду із позовом про припинення стягнення аліментів за судовим наказом, у порядку ч. 4 ст. 273 ЦПК України у разі зміни обставин що впливають на припинення стягнення аліментів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Посилання представника ОСОБА_6 на те, що уточнена апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 364 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки уточнена редакція апеляційної скарги подана ОСОБА_1 на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Таким чином, судова колегія не вбачає  підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
       Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник   ОСОБА_3 , в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                                         О.Ю. Карташов 

Н.В. Стахова