Дата документу  Справа № 332/879/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/879/22                                                Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/807/566/22                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року                                                місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Турчинського М.І., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Турчинського М.І. на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 5 вересня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір. 

       Згідно з оскаржуваною постановою,  ОСОБА_1 31.03.2022 року об 11-35 годині керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Перспективній, буд. 8 в м.Запоріжжі в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога. Згідно висновку № 1028 від 31.03.2022 року виданого КНП «Обласним клінічним закладом з надання психіатричної допомоги» ЗОР, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (метадон). Від керування автомобілем відсторонений, шляхом евакуації автомобіля на спецмайданчик. Про повторність ОСОБА_1 попереджений. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Турчинський М.І. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням приписів  норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. Так, суд безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом. При цьому, посилання суду на те, що ОСОБА_1 не повідомляв про не керування автомобілем та не висловлював свої заперечення з цього приводу суперечать загальним принципам права та порушує право особи на захист.
Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Турчинського М.І., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Турчинського М.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330450 від 31.03.2022 року та визнаних судом доведеними підтверджується: 
направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2022 р.,
висновком №1028, складеного 31.03.2022 р. об 11 год. 50 хв. лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у наркотичному стані (метадон),
актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, 
відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.       
Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано перебування ОСОБА_1 біля свого автомобіля на момент перевірки документів працівниками поліції. Далі поліцейський повідомляє водію, що він керував транспортним засобом, на що останній не заперечує. На пропозицію працівника правоохоронного органу проїхати до лікарні, водій погоджується, при цьому ОСОБА_1 посилається на ключі для того, що б закрити транспортний засіб. 
Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.
Крім того, звертає на себе увагу, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я КНД «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у присутності поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією з оформлення в національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034.
У вказаному висновку № 1028 від 31 березня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння «метадон».
Отже, керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти перебування ОСОБА_3 в наркотичному стані та керування останнім транспортним засобом.
Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Турчинського М.І. залишити без задоволення.

Постанову судді  Заводського районного суду м. Запоріжжя від 5 вересня 2022 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник