Постанова
Іменем  України
 
16 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 761/2815/21
 
провадження № 61-8406 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,         Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого є акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого                 2022 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі -                        ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» (далі - АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус»), про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги.
Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), та товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті Центр Україна» (далі - ТОВ «Інфініті Центр Україна») в особі директора Чиганова Д. Ю. укладено кредитний договір № 0026/08/01-КLІ, за умовами якого ТОВ «Інфініті Центр Україна» відкрито відкличну відновлювальну кредитну лінію на поповнення обігових коштів, з максимальним лімітом заборгованості на день надання кредитних коштів у сумі 1 800 000 доларів США строком по 26 травня            2009 року зі сплатою 13,5 % річних.
27 травня 2008 року між ним, як фізичною особою,та АКБ «Форум» був укладений договір іпотеки, за умовами якого на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Інфініті Центр Україна» за вказаним кредитним договором він передав в іпотеку належні йому нежилі приміщення № 1-13 (групи приміщень № 16 (в літ. «А»), загальною площею 169,60 кв. м, які розташовані                                  по АДРЕСА_1 , та нежилі приміщення № 1-6 (групи приміщень № 16 а (в літ. «А»), загальною площею 76,00 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 .
Крім того, 30 жовтня 2008 року між ним, як фізичною особою,та АКБ «Форум» укладено договір поруки за умовами якого він, як поручитель, поручився перед банком за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 0026/08/01-КLІ.
26 травня 2009 року між ними була підписана додаткова угода № 1 до договору поруки від 30 жовтня 2008 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року,        залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня                 2014 року, у справі № 761/21090/13-ц його позов до ПАТ «Банк «Форум»,                ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідношення та визнання відсутнім права задоволено частково. Припинено з 17 червня 2013 року правовідношення між ним та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року. Припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ним та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору поруки від 30 жовтня 2008 року та додаткової угоди                    від 26 травня 2009 року № 1 до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ним та ПАТ «Банк Форум». В іншій частині у задоволенні його позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі № 761/21090/13-ц касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» відхилено, рішення Шевченківського районного суду                    м. Києва від 02 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва                   від 21 жовтня 2014 року залишено без змін (провадження № 6-41625 св 14).
При розгляді справи № 761/21090/13-ц суд дійшов висновку про те, що оскільки зобов`язання за кредитним договором від 27 травня 2008 року              № 0026/08/01-КLІ припинені у зв`язку з ліквідацією ТОВ «Інфініті Центр Україна», тому його зобов`язання за договором іпотеки від 27 травня                    2008 року та договором поруки від 30 жовтня 2008 року також припинені. 
04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/16, за умовами якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право вимоги, у тому числі за кредитним договором від 27 травня 2008 року                                        № 0026/08/01-КLІ, договором іпотеки від 27 травня 2008 року та договором поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеними з ним. У подальшому ПАТ «Банк Форум» було ліквідовано. 
Разом із тим, укладаючи договір про відступлення прав вимоги банк фактично здійснив відступлення прав вимоги, якого у нього з 17 червня 2013 року                     не було, що встановлено вищевказаними судовими рішеннями у справі               № 761/21090/13-ц. Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 203, статті 215 ЦК України договір про відступлення прав вимоги                  від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16 є частково недійсним.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними:  договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ПАТ «Банк Форум» у частині переходу до нового кредитора прав вимоги до нього за договором іпотеки           від 27 травня 2008 року та у частині переходу до нового кредитора прав вимоги до нього за договором поруки від 30 жовтня 2008 року та додатковою угодою від 26 травня 2009 року № 1 до цього договору поруки.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня                     2021 року у складі судді Пономаренко Н. В. позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня              2019 року № 0002/19/16, укладений між ПАТ «Банк Форум»                                           та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», у частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник С. А. та зареєстрованим у реєстрі за № 2179.
Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня               2019 року № 0002/19/16, укладений між ПАТ «Банк Форум»                                            та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», у частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки від 30 жовтня 2008 року та додатковою угодою від 26 травня 2009 року № 1 до договору поруки                  від 30 жовтня 2008 року, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум». Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час укладання оспорюваного у частині договору про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16 згідно з положеннями статей 512, 514 ЦК України            у ПАТ «Банк Форум», як первісного кредитора, не існувало прав кредитора                  у зобов`язанні з ОСОБА_1 , як з іпотекодавцем та поручителем, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року             у справі № 761/21090/13-ц з 17 червня 2013 року припинено правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року, та договору поруки від 30 жовтня 2008 року, додаткової угоди від 26 травня 2009 року №1 до договору поруки. Таким чином, у ПАТ «Банк Форум» було відсутнє право відступати право вимоги за договорами укладеними з позивачем. 
ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не надано суду першої інстанції на підтвердження своїх заперечень належним чином завірених копій рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі                   № 2-9664/11, яким задоволено позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Інфініті Центр Україна», стягнуто з ОСОБА_1               на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором                  від 27 травня 2008 року № 0026/08/01-KLI та договором поруки від 30 жовтня 2008 року у розмірі 1 742 414,95 доларів США та 1 072 405,97 грн пені. Також                             ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не надано доказів на підтвердження того, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі № 2-9664/11 залишено без змін апеляційним судом м. Києва і що на виконання цього судового рішення був виданий виконавчий лист, який                       у подальшому було повернуто стягувачу. Проте навіть наявність вказаного рішення суду не впливає на висновок суду щодо відсутності у ПАТ «Банк Форум», на час укладення договору про відступлення прав вимоги у 2019 році, права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за вказаними договорами.
Районний суд погодився з доводами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про те, що його повноваження, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум», припинені з внесенням запису про державну реєстрацію припинення                      ПАТ «Банк Форум». Отже, ліквідація банку вважається завершеною. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за договором іпотеки, тому позовні вимоги не можуть бути пред`явлені до нього, як до співвідповідача.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року заяву                      АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» про заміну сторони (відповідача) правонаступником задоволено. Замінено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у порядку процесуального правонаступництва на акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус».
Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року апеляційну скаргу АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що правовідносини             між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, договором поруки від 30 жовтня 2008 року та додатковою угодою до договору поруки від 26 травня 2009 року припинено з 17 червня 2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року у справі № 761/21090/13-ц. При цьому вищевказані договори недійсними не визнавалися, тому вказаним рішенням суду у справі                       № 761/21090/13-ц встановлено відсутність правовідносин після визначеної судом дати. Але це не означає про відсутність таких правовідносин з часу їх виникнення, тобто до 17 червня 2013 року. 
Отже, відступлення ПАТ «Банк Форум» на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі оспорюваного договору прав вимоги за договором іпотеки та договором поруки за період з 27 травня 2008 року по 17 червня  2013 року та за період з 30 жовтня 2008 року по 17 червня 2013 року не суперечить положенням закону, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16. Суд послався на відповідну судову практику Великої Палати Верховного Суду. 
Крім того, позивач не є стороною оспорюваного правочину, яким його права порушені не були.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2022 року відкрито                      касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу                  № 761/2815/21 з Шевченківського районного суду м. Києва.
У жовтні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2022 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року у справі № 761/21090/13-ц з 17 червня 2013 року припинено правовідносини між ним     ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, договором поруки            від 30 жовтня 2008 року та додатковою угодою від 26 травня 2009 року. 
Таким чином, існує судове рішення про припинення правовідносин                      між   ОСОБА_1 , як поручителем та іпотекодавцем, і ПАТ «Банк Форум», як кредитором, проте ПАТ «Банк Форум» у порушення прав позивача, перед завершенням процедури ліквідації банку, 04 квітня 2019 року на підставі оспорюваного правочину відступило право вимоги до ОСОБА_1 ,                        як поручителя та іпотекодавця, на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», хоча у банку було відсутнє таке право. Отже, оспорюваний договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16 укладено з порушенням положень закону та його прав. 
Посилався на відповідні судові рішення Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду, проте відсутній висновок Верховного Суду щодо дій банку, який у процесі завершення процедури ліквідації відступив право вимоги до боржника. 
Доводи особи, яка подала відзив та клопотання 
У листопаді 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осібподав відзив    на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на їх законність не впливають. Лише                   з 17 червня 2013 року правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» за договором іпотеки від 27 травня 2008 року, договором поруки             від 30 жовтня 2008 року та додатковою угодою припинено, проте вказані правочини недійсними не визнавалися, а отже, передача банком прав вимоги за ними за період з 27 травня 2008 року по 17 червня 2013 року та з 30 жовтня 2008 року по 17 червня 2013 року не суперечить положенням закону.
Крім того, відступлення прав вимоги одним кредитором іншому не може порушувати прав боржника, який володіє тим же обсягом прав та обов`язків по відношенню до нового боржника. 
У листопаді 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав клопотання про скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного і закриття провадження у справі на підставі пункту 1           частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки вона підлягає розгляду                   у порядку господарського судочинства, так як оспорюваний правочин укладено між юридичними особами, а саме ПАТ «Банк Форум»                                  та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Отже, оскільки предметом спору є правочин у господарській діяльності, сторонами якого є юридичні особи, тому справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. 
У листопаді 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав клопотання про закриття касаційного провадження у справі на підставі         пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки Верховний Суд вже неодноразово формував висновок щодо питання застосування норм права              у подібних правовідносинах, судова практика у цих правовідносинах є сталою. 
У листопаді 2022 року АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» подало клопотання про закриття касаційного провадження у справі на підставі         пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки Верховний Суд вже неодноразово формував висновок щодо питання застосування норм права              у подібних правовідносинах, судова практика у цих правовідносинах є сталою.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
27 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ТОВ «Інфініті Центр Україна» в особі директора Чиганова Д. Ю. укладено кредитний договір № 0026/08/01-КLІ, за умовами якого ТОВ «Інфініті Центр Україна» відкрито відкличну відновлювальну кредитну лінію на поповнення обігових коштів, з максимальним лімітом заборгованості на день надання кредитних коштів у сумі 1 800 000 доларів США строком по 26 травня            2009 року зі сплатою 13,5 % річних.
27 травня 2008 року між ОСОБА_1 , як фізичною особою,                                             та АКБ «Форум» був укладений договір іпотеки, за умовами якого на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Інфініті Центр Україна» за вказаним кредитним договором він передав в іпотеку належні йому нежилі приміщення № 1-13 (групи приміщень № 16 (в літ. «А»), загальною площею 169,60 кв. м,              які розташовані по АДРЕСА_1 , та нежилі приміщення № 1-6 (групи приміщень № 16 а (в літ. «А»), загальною площею 76,00 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1 .
30 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 , як фізичною особою,                                     та АКБ «Форум» укладено договір поруки за умовами якого ОСОБА_1 ,                  як поручитель, поручився перед банком за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань за кредитним договором від 27 травня 2008 року                    № 0026/08/01-КLІ.
26 травня 2009 року між ОСОБА_1 , як фізичною особою,                                 та АКБ «Форум» була підписана додаткова угода № 1 до договору поруки              від 30 жовтня 2008 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року,        залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня                 2014 року, у справі № 761/21090/13-ц позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідношення та визнання відсутнім права задоволено частково. Припинено з 17 червня               2013 року правовідношення між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум»,                     які виникли на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року. Припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ним та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі договору поруки від 30 жовтня 2008 року та додаткової угоди від 26 травня 2009 року № 1 до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ним та ПАТ «Банк «Форум». В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року у справі № 761/21090/13-ц касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року та ухвалу апеляційного                   суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишено без змін (провадження                  № 6-41625 св 14).
04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги 0002/19/16, за умовами якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право вимоги,                 у тому числі за кредитним договором від 27 травня 2008 року                                           № 0026/08/01-КLІ та договором іпотеки від 27 травня 2008 року, укладеними           з ОСОБА_1 
04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум», як юридичної особи, тобто ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, проте постанова апеляційного суду підлягає зміні щодо мотивів відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).
Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. 
За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517 цс 19).
У справі, що переглядається, оспорений договір укладений між                                 ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого  є АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус».
Отже, суди дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки він є неналежним відповідачем у справі, так як відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 липня 2019 року ПАТ «Банк Форум» припинено без правонаступництва, тобто повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб також припинені.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду                               від 23 лютого 2022 року у справі № 686/32285/19 (провадження                          № 61-4024 св 21). 
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга         статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази               за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ураховуючи викладене, позивачем у позовній заяві не зазначено та не обґрунтовано, яке саме його суб`єктивне цивільне право або інтерес було порушено унаслідок укладення оспорюваного договору про відступлення прав вимоги. Тобто  ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами факт порушення його прав при вчиненні оспорюваного правочину, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Апеляційний суд по суті правильно вирішив спір та вірно відмовив у задоволенні позову  ОСОБА_1 , проте дійшов помилкового висновку щодо мотивів такої відмови. 
До подібних висновків Верховний Суд дійшов у постановах                                                від 02 листопада 2022 року у справі № 947/23885/19 (провадження                                       № 61-3902 св 21), від 23 лютого 2022 року у справі № 686/32285/19 (провадження № 61-4024 св 21). 
Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваної постанови апеляційного суду щодо її мотивів.
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Щодо клопотань
У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду і закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК Українислід відмовити, оскільки спір виник за позовом фізичної особи і не стосується правочинів, які укладені на забезпечення виконання основного кредитного договору між юридичними особами, а стосується окремого цивільно-правового договору відступлення права вимоги. Отже, вимоги             статті 20 ГПК України на правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, не поширюються. 
У задоволенні клопотань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та           АТ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус» про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України слід відмовити, тому що суд касаційної інстанції з огляду на мотиви постанови             не знаходить для цього правових підстав.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд                          у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у справі відмовити.
У задоволенні клопотань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд«Інвестохіллс Хеліантус» про закриття касаційного провадження відмовити.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого                 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк