КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа 753/18511/20                                                                                         Головуючий у І-й інстанції - Лужецька О.Р.
апеляційне провадження № 22-ц/824/6227/2022                                              Доповідач Заришняк Г.М
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 вересня    2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.
При секретарі    - Моторіній В.А.
розглянув  у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Матяш Тетяни Валеріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
 
                                                  ВСТАНОВИВ :
В серпні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом  до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позову вказувала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначала, що шлюбні відносини сторонами припинені, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що на даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина не піклується, участі в його вихованні та утриманні не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів. Посилалась  на те, що відповідач за п`ять років не виявив жодної ініціативи щодо участі у вихованні дитини. Байдуже ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, життя дитини та порушення обов`язку сплати аліментів змусило її звернутися до суду з даним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2  батьківських прав.є 
 Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року позов залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі  адвокат Матяш Т.В., діюча в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального  та процесуального права, просить  рішення  суду  скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. 
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу  відповідач не скористався. 
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної  скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це  було встановлено судом, що з 23.06.2020 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2021 року   було розірвано.Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком, якого є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05.08.2015 р. (а.с.7).
Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено матеріалами справи.
Встановлено, що 16.07.2018 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України   (далі -   СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»   передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
За змістом   ст. 155 СК України   здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до п. 2 частини 1   ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В суді апеляційної інстанції  від відповідача ОСОБА_2 надійшла нотаріально посвідчена  заява, якою він  надав згоду  та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому повідомив та підтвердив, що  не приймає ніякої участі у вихованні, навчанні та в особистому житті  свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син  до нього ставиться як до простого знайомого, а не як до батька. В подальшому він  не збирається  змінювати свій спосіб життя та приділяти увагу своєму синові.  Позовні вимоги ОСОБА_1 в цивільній справ №753/18511/20 визнає повністю, наслідки позбавлення  його батьківських прав відомі,  і він з ними згоден. Просив справу розглядати у його відсутність. 
Відповідно до вимог частин 1,2,4 ст.  206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
 У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи подану заяву відповідачем  про визнання позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських права ОСОБА_2 , а також його обізнання з наслідками вчинення таких дій, та виходячи з того, що вказана заява не суперечить вимогам закону і не  порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, колегія суддів  вважає за можливим  позовні вимоги задовольнити, в зв`язку з чим  рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню  з ухваленням  нової постанови  про  задоволення позову ОСОБА_1   в повному обсязі.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
П О С Т А Н О В  И В :
Апеляційну скаргу  адвоката Матяш Тетяни Валеріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою  позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього  сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова  набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом 30 днів з моменту виготовлення повної постанови.
Повний зміст постанови виготовлений 27 вересня 2022р.
    Головуючий  
  Судді: