ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1245/22 Справа № 196/482/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д.Г. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Скопіч Андрія Васильовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -
В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.
       У постанові суду зазначено, що 18 липня 2022 року близько 15.50 год. в с.Юр`ївка по вул.Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SAAB н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія із застосуванням відеофіксації у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6810 (повірка №12-01/10298 чинна до 18.11.2022), проба позитивна 2, 21%, чек №459, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 не скоював правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Аргументує тим, що 18.07.2022 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 їхав належним йому автомобілем SAAB д.н.з. НОМЕР_1 по с. Юріївка Царичанського району Дніропетровської області та на панелі його автомобілю загорівся сигнал "ЧЕК", що вказував на несправність автомобіля, який став робити з перебоями. ОСОБА_1 зупинив автомобіль, але причину несправності самостійно виявити не міг, тому зателефонував своєму знайомому, щоб той приїхав та оглянув його автомобіль та можливо відремонтував або відбуксирував його до місця проживання, але знайомий не підняв слухавки. Тоді, ОСОБА_1 із дружиною відійшли до лісопосадки, де з 14.30 год. та приблизно до 15.40 год. продовжував телефонувати своєму знайомому. За цей час він вжив приблизно 50 грам червоного сухого вина, при цьому розраховував, що автомобілем буде керувати його дружина, яка спиртних напоїв не вживала.
Повернувшись до автомобілю, ОСОБА_1 побачив чотирьох поліцейських, які почали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та примушували його пройти тест на алкотестері, в іншому разів казали, що складуть протокол про відмову від проходження тесту, при цьому не пропонували йому пройти тест у закладах медичної охорони здоров`я.
Коли ОСОБА_1 зробив тест на алкотестері, один з поліцейських вигукнув іншому поліцейському - пиши "2,21", при цьому ні ОСОБА_1 , ні комусь іншому чи на відеокамеру результатів тесту поліцейський не показав. Свідків при цьому також не було та поліцейський запропонував йому визнати свою вину та написати якусь вигадану причину нібито вжиття алкогольних напоїв.
Разом з тим, посилаючись на практику ВС КАС, викладену у справах 686/11314/17, №404/4467/16-а, №216/5226/16-а та положення ст.252 КУпАП, сторона захисту вказує, що з матеріалів справи, а саме під час огляду DVD-диску з відеозаписом події, не вбачається факту керування ОСОБА_1 18 липня 2022 року транспортним засобом SAAB д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.
Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано провести проходження на освідування в лікарні, будь-яких доказів, в тому числі свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем до приїзду працівників поліції, до протоколу долучено не було. Таким чином, на переконання апелянта, за відсутності доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом, суд неправильно встановив дійсні обставини справи та надав невірну оцінку діям, які інкримінуються особі, що притягується до адміністративної відповідальності.
Також в поданій апеляційній скарзі захисник зазначає, що відомості про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем не пристебнутий ременем безпеки, також не відповідають дійсності, так як ОСОБА_1 автомобілем не керував взагалі. Разом з тим, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП винесена за місяць до складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме 18.06.2022 року, та в ній зазначено лише час, без числа, місяця, року, нібито вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Водночас вказує, що судом першої інстанції були порушені права ОСОБА_2 передбачені ст.59 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки при складанні протоколу поліцейські не забезпечили його правом користуватися послугами адвоката, а адміністративний матеріал було розглянуто судом без його участі, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості скористатись своїми правами бути присутніми при розгляді справи, давати пояснення, заявляти клопотання та подавати докази. З 22 вересня 2022 року та до теперішнього часу ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні, тому в будь-якому разі не зміг би прибути у судове засідання, навіть якщо б знав про його проведення.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Скопіч А.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , які були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, не з"явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, натомість їх неявки, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №112246 від 18.07.2022 року; роздруківку результату огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" від 18.07.2022 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також на диск з файлами відеозаписів з боді-камер патрульних поліцейських.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 112246 від 18.07.2022, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 18 липня 2022 року близько 15.50 год. в с.Юр`ївка по вул.Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SAAB н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія із застосуванням відеофіксації у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6810 (повірка №12-01/10298 чинна до 18.11.2022), проба позитивна 2, 21%, чек №459, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "їхав, порушив не навмисно, випив 50 мл вина". Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відеофіксації за допомогою Drager Alcotest 6810 № ARBL 0852 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 2.21 ‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис. (а.с.3).
Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 18.07.2022 року (а.с.2) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 2,21‰. З результами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.
Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Клименко О.С. від 18.07.2022 року (а.с.7), вбачається, що під нас несення служби 18.07.2022 року спільно з інспектором СРПП ВП №11 капітаном поліції Бердо О.В. та поліцейським СРПП ВП № 11 сержантом поліції Лабунець Ю.А. в с.Юріївка на вул. Центральна в районі буд.1 ними був зупинений транспортний засіб SAAB н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який керував ТЗ будучи не пристебнутим ременем безпеки. Під час спілкування з водієм після його зупинки від останнього було чути різкий запах алкоголю та водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6810, на що останній погодився. За результатами проведення тесту результат становив - проба позитивна 2.21 ‰ (чек 459), водій з результатами огляду згоден. Також водій ОСОБА_1 від написання пояснень на окремому аркуші відмовився, а написав їх в протоколі у відведеному для цього місці, а також він не повідомив номер телефону, тому що не пам`ятав його, а телефону із собою не було. На водія ОСОБА_1 було складено адмінпротокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та винесено адмінпостанову за ч.5 ст.121 КУпАП. Транспортний засіб поставлено до ВП № 11.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, які містяться у 8 файлах на одному cd-диску, долученого до матеріалів справи (а.с.8), та зміст яких наведено у постанові місцевого суду.
Так з відеофайлу 00МЕРА3_000000_20220718_0010 тривалістю 00:00:01 - 00:05:00 вбачається, що на узбіччі дороги однієї із вулиць населеного пункту стоїть автомобіль працівників патрульної поліції та ОСОБА_1 . Під час розмови з поліцейськими дружина ОСОБА_1 запитала в них чи буде вилучено їх автомобіль, на що останні відповіли, що якщо буде підозра чи її чоловік продує Драгер, то тоді так. Надалі один з працівників поліції запитав ОСОБА_1 чи згодний він пройти огляд на стан сп`яніння або відмовляється, на що останній відповів мовчанням. Через декілька хвилин патрульний знову запитав у ОСОБА_1 чи погоджується він пройти огляд на сп`яніння та роз`яснив, що за відмову також передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що останній погодився.
Далі працівник дістав трубку для продування та прилад DRAGER Alcotest 6810, показав ОСОБА_1 та його дружині документи на підтвердження повірки Драгеру та надав ОСОБА_1 трубку для дихання, яку він сам дістав із упаковки та декілька разів спробував продути драгер, але через брак кисню цього зробив.
З відеофайлу 00МЕРА3_000000_20220718_0000 тривалістю 00:00:01 - 00:05:00, яких на cd-диску два, вбачається, що через проміжок часу ОСОБА_1 намагався продути драгер, але через вдихання малої кількості кисню, в нього знову не вийшло. Потім, із наступної спроби в нього все ж таки вийшло його продути та за результатами огляду на екрані Драгеру висвітився результат 2.21 ‰, який працівник поліції показав на боді-камеру іншого поліцейського, надав для огляду ОСОБА_1 та голосно вигукнув поліцейському, який сидів в машині та заповнював якісь документи. 
З відеофайлів 00МЕРА3_000000_20220718162845_009, 00МЕРА3_000000_20220718162811_0011, тривалістю 00:00:01 - 00:05:00, знятих на боді-камери двох патрульних вбачається, що після складення відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУПАП, поліцейський детально ознайомив його із змістом протоколу, роз`яснив права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, (який при цьому не заявляв жодних клопотань щодо залучення захисника) а коли дійшли до графи «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», то ОСОБА_1 не знав що йому написати та поліцейський сказав щось придумати або як варіант написати «порушено не навмисно, випив 50 гр. червоного вина», що останній і вказав. При цьому дружина ОСОБА_1 , яка стояла поряд, спитала у чоловіка, що можливо треба написати правду, що їхали з сільради і на цьому зупинилася. 

Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що були порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а огляд було проведено з порушенням Інструкції.
Разом з цим, не заслуговують на увагу апеляційного суду і посилання апелянта про порушення, передбачених ст.59 Конституції України та ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки згідно матеріалів справи 22 вересня 2022 року в судовому засіданні приймав участь його захисник Скопіч А.В. Окрім того, права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює факт керування ним автомобілем за наведених у рішенні місцевого суду обставин.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"  встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи сторони захисту про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП через відсутність пояснень свідків та факту пропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, з огляду на наступне.
За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння пров одиться: 
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Отже, системний аналіз наведених законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
При цьому норма закону, яка зобов`язує патрульного поліцейського направити водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, на переконання апеляційного суду, має місце виключно у разі:
- відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;
- його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ, то суд апеляційної інстанції не вбачає в даному випадку порушень визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що ставило б під сумнів правильність висновків місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду  на вищевикладене   суд апеляційної   інстанції вважає,   що працівниками патрульної поліції  було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам. 
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректним посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, викладені у постановах від 15.03.2019 року (справа 686/11314/17), 20.09.2019 року (404/4467/16-а), 18.07.2019 року (216/5226/16-а) щодо фіксування зупинки транспортних засобів та належності і допустимості відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюютьсяКодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
Крім того, доводи апеляційної скарги щодо незгоди ОСОБА_1 із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП також не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони не є предметом апеляційного розгляду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Скопіч А.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Скопіч Андрія Васильовича - залишити без задоволення, а постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО