ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2022 р.           Справа№ 920/675/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Агрикової  О.В. 
 
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Соловйова К.К.  за довіреністю; 
від відповідача: не з`явивс1;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"
на ухвалу Господарського суду Сумської області від 08.09.2022р. 
у справі № 920/675/22 (суддя - Котельницька В.Л.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" 
до Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб"  
про стягнення 21 855 778,55 грн,

УСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні  заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд"  подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та  прийняти нове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права, а ухвала є необґрунтованою, оскільки предметом судового спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 19 676 156 грн нарахованих санкцій у зв`язку із несплатою вартості електроенергії, тому, враховуючи значну ціну позову, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі залежить від наявності у відповідача майна чи грошових коштів; з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої  системи виконавчих проваджень вбачається, що відносно відповідача відкрито більше 40 виконавчих проваджень, більшість з яких щодо стягнення заборгованості із заробітної плати; оскільки відповідач неспроможний виконати свої зобов`язання, є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову; судом також не надано оцінки поданим позивачем доказам. 
Відповідач належним був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. 
Неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали оскарження ухвали, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів оскарження вбачається, що у вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" звернулось у Господарський суд Сумської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" 19 676 156,05 грн боргу за спожиту електроенергію відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЄЕТ-ОБВТ-ЕЕ-17/02/20 від 17.02.2020 року, 229 915,00 грн- 3%  річних, 1 949 707,50 грн інфляційних втрат коштів, а також 329077,18грн судового збору.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії.
Разом із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просив:
1) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та сплаченого судового збору в загальному розмірі 22184855,73грн на грошові кошти, що належать Дочірньому підприємству "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" та знаходяться на його рахунках: НОМЕР_1 в AT "ПУМБ",   НОМЕР_2 в AT "Банк Альянс", а також на інших рахунках в банківських установах України; 
2) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та сплаченого судового збору в загальному розмірі 22184855,73 грн на все рухоме та нерухоме майно, що належить Дочірньому підприємству "Завод обважнених бурильних та ведучих труб".
Заява мотивована тим, що предметом судового спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 19 676 156 грн, 229  915,00 грн - 3%  річних, 1 949 707,50 грн інфляційних втрат коштів, а також 329 077,18 грн судового збору, тому, враховуючи значну ціну позову, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі залежить від наявності у відповідача майна чи грошових коштів. З Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої  системи виконавчих проваджень вбачається, що відносно відповідача відкрито більше 40 виконавчих проваджень, більшість з яких щодо стягнення заборгованості із заробітної плати в загальній сумі 2239818,10 грн. Оскільки відповідач неспроможний виконати свої зобов`язання, навіть по виплаті заробітної плати, є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Обраний засіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не обмежує відповідача у використанні майна і в майбутньому забезпечить виконання судового рішення у разі задоволення позову. 
До заяви позивач додав копію інформації щодо  відповідача з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої  системи виконавчих проваджень.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд прийшов до висновку щодо відсутності обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявником не доведено тих підстав, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого    рішення суду.
Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, у тому числі,  накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 137).
За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. 
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем або іншими особами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.
Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі №910/361/18.
З матеріалів оскарження, вбачається, що позивач просив накласти арешт у розмірі ціни позову та судового збору  на кошти  та все майно відповідача. 
Однак, при цьому заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, ухиляння відповідача від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а доводи позивача зводяться виключно до припущень про таку можливість, які ґрунтуються на порушенні відповідачем строку розрахунків та наявності відкритих виконавчих проваджень відносно відповідача, що саме по собі не може свідчити про ухилення відповідача від сплати боргу у випадку задоволення позову.
При цьому, з наданої позивачем інформації щодо  відповідача з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої  системи виконавчих проваджень вбачається, що більшість виконавчих проваджень мають стан "завершено", а відкритими є лише виконавчі провадження за період липня-серпня 2022 року.
Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов підставного висновку про те, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає до задоволення.
При цьому, відмова у забезпеченні позову не позбавляє позивача права повторно подати заяву про забезпечення позову, з наданням переконливих доказів на підтвердження своїх доводів. 
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами  для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані із поданням апеляційної скарги, покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від  08 вересня 2022 року - без змін.
2. Матеріали оскарження повернути до Господарського суду Сумської області.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 05.12.2022.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                О.В. Агрикова