ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №   912/1480/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,
представники учасників справи у судове засідання не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Весна"
про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом ОСОБА_1 
до Приватного акціонерного товариства "Весна" 
про визнання недійсними рішень,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Весна" (далі - Товариство) про визнання недійсним з моменту прийняття рішення позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, які відбулися 15.02.2021.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 22.09.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2022, у задоволенні позову відмовлено.
У травні 2022 року позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Постановою Верховного Суду від 26.07.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а судові рішення - без змін.

01.08.2022 Товариство надіслало до суду заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з ОСОБА_1 60 000, 00 грн компенсації вартості витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи №912/1480/21. Заяву подано в строк, встановлений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки 31.07.2022 припало на вихідний день.

Заяв та заперечень від позивачки на заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до суду касаційної інстанції не надійшло.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Розглянувши заяву Товариства про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд касаційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

16.02.2021 між Товариством (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "СААД ЛІГАЛ" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги №АО-07/21, відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу, здійснювати представництво інтересів клієнта, захищати його права, свободи і законні інтереси в обсязі та на умовах, встановлених цим договором, з будь-яких питань, які стосуються прав, свобод чи інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар (винагороду), визначений цим договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 22.06.2021 до договору про надання правової допомоги №АО-07/21 за вчинення адвокатським об`єднанням дій щодо супроводу судового процесу в справі № 912/1480/21 - подання документів по суті та інших процесуальних документів, участі у справі (судових засіданнях), та надання іншої правової допомоги, клієнт зобов`язується оплатити адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі 60 000, 00 грн за кожну судову інстанцію (першу, та/або апеляційну, та/або касаційну), який сплачується за письмовою вимогою адвокатського об`єднання.

Зобов`язання по оплаті клієнтом коштів у розмірі, визначеному пунктом 1 цієї додаткової угоди виникає незалежно від результату судового спору, який буде мати місце по результатам розгляду у судах першої, та/чи апеляційної та/чи касаційної інстанцій та незалежно, на якому етапі припиниться подальший судовий розгляд (пункт 2 додаткової угоди).

Відповідачем до заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу додано акт наданих послуг від 29.07.2022, згідно з яким загальна вартість робіт складає 60 000, 00 грн. Акт підписано обома сторонами без зауважень. Тобто сторонами договору встановлено фіксований розмір винагороди адвокатського об`єднання - 60 000, 00 грн за кожну судову інстанцію.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Водночас згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Відповідачем також було долучено до заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу розрахунок (гонорару) витрат на правничу допомогу у справі, до якого включено такі роботи: 1) підготовка заяви від 08.07.2022 про ознайомлення з матеріалами справи - 1 година; 2) аналіз касаційної скарги - 2 години; 3) підготовка відзиву на касаційну скаргу - 5 годин; 4) участь у судовому засіданні 26.07.2022 (очікування засідання (затримка) + засідання - 2 години; 5) складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу - 2 години. Всього 12 годин, вартість - 36 000, 00 грн. Відповідач наголошує, що до уваги має братися саме розмір фіксованої суми, узгодженої сторонами в додатковій угоді.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (подібна позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд враховує, що сам заявник, подаючи заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу визначив реальний час, який витрачено представником на представництво інтересів відповідача у суді касаційної інстанції (складання процесуальних документів та участь у судовому засіданні) і який складає 12 годин, загальною вартістю 36 000, 00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та  пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33 - 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

За таких обставин, суд дійшов висновку що заявлені відповідачем до стягнення 36 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки відповідають критеріям обґрунтованості та реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності) і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді касаційної інстанції. У решті вимоги відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу (24 000, 00 грн) таким критеріям не відповідають, оскільки доказів на підтвердження дійсності таких робіт (реальна витрата часу на надання послуг) заявником не надано. А тому в задоволенні заяви у такій частині суд відмовляє.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції підлягає частковому задоволенню у сумі 36 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Весна" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції задовольнити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Весна" (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Дворцова, 13, код 13743004 ) 36 000, 00 грн - витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів в суді касаційної інстанції.

3. У відшкодуванні решти витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів в суді касаційної інстанції відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          І. Кондратова

Судді                                                                                                    О. Баранець

                                                                                                    Н. Губенко