УХВАЛА

17 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №9901/54/19
адміністративне провадження №П/9901/178/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючого судді (судді-доповідача) - Яковенка М. М.,
суддів -                     Дашутіна І. В., Єресько Л. О., Шевцової Н. В., Шишова О. О.
за участю:
секретар судового засідання -                    Бугаєнко Н. В.,
представник позивача -                               Кротюк О. В.,
представник відповідача -                              Нарольська Т. С.
здійснюючи підготовче засідання в адміністративній справі № 9901/54/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, 
УСТАНОВИВ: 
28 січня 2019 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов адміністративний позов представника ОСОБА_1 - Кротюка О.В. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), в якому представник позивача просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 21 грудня 2018 року №1983/ко-18;
- зобов`язати ВККС допустити суддю Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 до подальшого проходження процедури кваліфікаційного оцінювання, а саме: «Дослідження досьє та проведення співбесіди»;
- відшкодувати судові витрати позивача за рахунок відповідача.
04 лютого 2019 року ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Анцупової Т. О. поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до ВККС про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у вказаній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28 лютого 2019 року.
13 лютого 2019 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - Кротюка О. В. надійшла заява про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог. В зазначеній заяві представник позивача, окрім раніше заявлених позовних вимог, просив - стягнути з ВККС моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн, яка завдана оскаржуваним рішенням відповідача. 
28 лютого 2019 року у судовому засіданні представник позивача Кротюк О.В. подав заяви про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження та про зупинення провадження у справі № 9901/54/19 до вирішення справи № 9901/55/19 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У судовому засіданні 28 лютого 2019 року Верховним Судом задоволено клопотання представника позивача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Верховного Суд від 28 лютого 2019 року заяву представника позивача Кротюка О. В. про зупинення провадження у справі № 9901/54/19 задоволено. Зупинено провадження у справі №  9901/54/19 до вирішення справи № 9901/55/19.
24 травня 2019 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 465/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О., що унеможливлює її участь у розгляді позовних заяв.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 травня 2019 року визначено новий склад суду: Яковенко М. М. (головуючий суддя), Дашутін І. В., Єресько Л. О., Шевцова Н. В., Шишов О. О.
Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2019 року прийнято до провадження матеріали позовної заяви у справі № 9901/54/19 (П/9901/54/19).
Ухвалою Верховного Суд від 10 листопада 2021 року поновлено провадження у справі № 9901/54/19 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Верховного Суд від 22 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивачки про об`єднання цієї справи (№ П/9901/54/19) в одне провадження зі справою № П/9901/178/19. Справу № П/9901/54/19 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди об`єднати зі справою №  П/9901/178/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - в одне провадження.
Ухвалою Верховного Суд від 15 вересня 2022 року задоволено частково заяву представника позивача про витребування у ВККС доказів, які мають значення для вирішення справи. Витребувано від ВККС письмові докази.
01 листопада 2022 року на адресу Верховного Суду від представника позивача надійшла заява про збільшення підстав позову, в якій він просить Суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 21 грудня 2018 року №1983/ко-18;
- зобов`язати ВККС допустити суддю Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 до подальшого проходження процедури кваліфікаційного оцінювання, а саме: «Дослідження досьє та проведення співбесіди»;
- стягнути з ВККС на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн;
- визнати протиправним і скасувати рішення ВРП від 12 березня 2019 року № 718/0/15-19 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Франківського районного суду міста Львова;
- зобов`язати ВРП поновити ОСОБА_1 на посаді судді Франківського районного суду міста Львова з 12 березня 2019 року;
- стягнути з Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- відшкодувати судові витрати ОСОБА_1 за рахунок ВККС та ВРП відповідно.
Також Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме ОСОБА_2 як представника присяжних Франківського районного суду м. Львова.
23 червня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання про залучення Франківського районного суду м. Львова до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.
15 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вступ у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Також, 17 листопада 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик в якості свідків в судове засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..
Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2022 року в задоволенні клопотань про виклик у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у справі № 9901/54/19 - відмовлено.
В підготовчому засіданні представник позивача вважав за можливим та прийнятним до розгляду Верховним Судом уточнених позовних вимог щодо збільшення їх підстав від 01 листопада 2022 року, як нерозривні та взаємопов`язаними. Інших заяв та клопотань на цій стадії немає. Не заперечував проти закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду.
Представник відповідача заперечував проти збільшених позовних вимог, з огляду на порушений порядок їх подання. Інших заяв та клопотань на цій стадії немає. Заперечень проти закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду в судове засідання не було. 
Вирішуючи питання про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви Суд виходить з такого. 
Відповідно до частин 1 та 8 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
Згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
У пункті 3 частини першої статті 4 цього Кодексу міститься визначення поняття «адміністративний суд», згідно з яким - це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. За пунктом 5 цієї частини статті під адміністративним судочинством розуміється діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, четвертою, шостою статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна апеляційному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому адміністративному суду, таку справу розглядає апеляційний адміністративний суд. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила частини першої статті 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Водночас у цій статті в частинах четвертій, п`ятій та шостій встановлено заборони об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких закон встановлює особливості порядку їх розгляду. Зокрема, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина четверта цієї статті), а також щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (частина п`ята цієї статті).
Поряд з тим закон встановлює умову, за якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може (вправі) до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства і тоді, коли розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, буде продовжувати здійснювати суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
За приписами частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
Згідно з частиною третьою статті 27 КАС України правила про виключну підсудність для окремих категорій адміністративних справ може визначатися цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 266 КАС України адміністративні справи про законність дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а також законність актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.
За пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
З адміністративного позову слідує, що ОСОБА_1 об`єднала позовні вимоги як до ВККС та ВРП, які з урахуванням вимог дотримання інстанційної підсудності, визначеної статтею 22 та 266 КАС України, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, так і до Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області, які підсудні Львівському окружному адміністративному суду.
Оскільки позивач об`єднала в одне провадження кілька вимог, що підсудні різним судам, і немає законних підстав для їхнього спільного розгляду, та є неможливим роз`єднання в окремі провадження таким чином, щоб після роз`єднання Верховний Суд як суд першої інстанції міг розглядати у самостійному провадженні позовні вимоги до Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області, які цьому суду не підсудні, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 172 КАС України, та наявність правових підстав для повернення в цій частині позовної заяви позивачу на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 16 травня 2019 року в справі № 9901/8/19, від 27 червня 2019 року в справі № 9901/189/19, від 08 серпня 2019 року в справі № 9901/17/19, від 19 вересня 2019 року в справі № 9901/62/19 та від 02 жовтня 2019 року в справі № 9901/382/19.
Згідно з частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист. 
Уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ВККС та ВРП про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди за формою і змістом відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, вимоги ч. ч. 1 та 8 ст. 47 КАС України виконанні, підстав для відмови у її прийнятті, залишення без розгляду або її повернення в цій частині не вбачається.
Щодо можливості закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду колегія суддів зазначає наступне.
Частиною третьою статті 173 та статтею 179 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначається судом з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Згідно із частинами першою та другою статті 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
За результатами підготовчого засідання остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, з`ясовані заперечення проти позовних вимог, визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрано відповідні докази.
Отже, судом вчинено дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті та які є достатніми, а тому існують підстави для закриття підготовчого провадження і призначення судового засідання для розгляду справи по суті на узгоджену із сторонами дату та час.
Керуючись статтями 22, 47, 160, 161, 169, 172, 173, 179-183, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог до Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути.
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди прийняти до розгляду.
Закрити підготовче провадження та призначити справу № 9901/54/19 до судового розгляду по суті на 14:00 год. 26 січня 2023 року в приміщенні Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.
Ухвала в частині повернення позовних вимог може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала суду і частині повернення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не оскаржується 
Повний текст ухвали складений 21 листопада 2022 року.

Головуючий суддя:                                                                                М. М. Яковенко 
Судді:                                                                                                     І. В. Дашутін
                                                                                                                                 Л. О. Єресько
                                                                                                                                Н. В. Шевцова
                                                                                                                                 О. О. Шишов