УХВАЛА

16 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №560/3915/22
адміністративне провадження № К/990/29906/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Кравчука В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №560/3915/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії по інвалідності за нормами Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення пенсії 01.05.2020), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону №1058-ІV враховується для обчислення пенсії за 2014, 2015 та 2016 роки, який використовується для обчислення пенсій, що призначеній до 2017 року;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування позивачу пенсії по інвалідності у відповідності до частини першої статті 27, абзацу 2 частини першої статті 28, частини першої статті 33 та частин першої та другої статті 40 Закону Україні "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення пенсії 01.05.2020), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення за 2017, 2018 та 2019 роки - (7763,17 гривень), збільшена на коефіцієнт 1,11 який враховується для обчислення пенсій з 01.03.2021 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 із врахуванням доплати одного відсотка мінімального розміру пенсії за віком за понаднормовий страховий стаж з дня призначення пенсії по інвалідності 01.05.2020, виплату починаючи з 16.11.2021 (день письмового звернення вперше із заявою згідно Закону №1058-ІV до відповідача);
- визнати протиправними дії відповідача, щодо обчислення та перерахунку позивачу пенсії по інвалідності за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення пенсії 01.05.2020), взято для визначення індивідуального коефіцієнта зарплати по пенсії із інвалідності всі періоди роботи до 30.06.2000 та 01.07.2000, а саме з 01.01.1994 по 31.12.1998 і з 01.07.2000 по 31.10.2007 та з 01.01.2010 по 31.01.2010 тобто 96 місяців заробітної плати, де коефіцієнт заробітку становить 2,49737 який використовується у формулі для обчислення пенсії, що суттєво впливає на зменшення розміру пенсії без застосування вимоги абзацу 1 частини першої статті 40 Закону №1058-IV;
- зобов`язати відповідача здійснити обчислення та нарахування позивачу розміру пенсії по інвалідності призначеної за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення пенсії 01.05.2020), із оптимального заробітку за 60 календарних місяців за період роботи з 01.07.2000 по 31.10.2007 та з 01.01.2010 по 31.01.2010 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку), застосувати індивідуальний коефіцієнт заробітку - 2,78040 відповідно до вимог абзацу 1 частини першої статті 40 Закону №1058-ІV, виплату починаючи з 16.11.2021 (день письмового звернення вперше із заявою згідно Закону №1058-ІV до відповідача).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії відповідача щодо врахування заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1994 по 31.12.1998 та з 01.07.2000 по 31.10.2007 для розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку при обчисленні пенсії по інвалідності позивача;
- зобов`язано відповідача здійснити обчислення позивачу розміру пенсії по інвалідності, із оптимального заробітку за 60 календарних місяців за період роботи з 01.07.2000 по 31.10.2007 та з 01.01.2010 по 31.01.2010, починаючи з 16.11.2021;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
01.11.2022 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 і ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Отже, касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №560/3915/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін
Судді:                                                                                 В.М. Кравчук
                                                                                          В.М. Шарапа