ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 2а-15053/09/2670
адміністративне провадження № К/990/442/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2021 року (головуючий суддя - Арсірій Р.О.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року (головуючий суддя - Епель О.В., судді: Грибан І.О., Карпушова О.В.)
у справі №2а-15053/09/2670 
за позовом ОСОБА_1 
до Кабінету Міністрів України, Державного комітету рибного господарства України, 
третя особа: Міністерство аграрної політики України, 
про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку. 
I. ПРОЦЕДУРА
1.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано розпорядження №1405-р від 25 листопада 2009 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державного комітету рибного господарства України».
Поновлено на роботі на посаді Голови Державного комітету рибного господарства України.
Стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.
2.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2011 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.
3.          У липні 2021 року позивач подав до суду заяву від 23 липня 2021 року вх. №03-13/5374/21 про відновлення втраченого судового провадження, в якій просив:
- відновити втрачене судове провадження повністю або в частині, що стосується матеріалів його особової справи на 52-х аркушах, які необхідно відновити;
- переглянути постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2011 року у справі №2а-15053/09/2670 та скасувати її;
- встановити його трудовий стаж строком 41 рік 11 місяців та 20 днів згідно з додатком до позовної заяви;
- зобов`язати Міністра соціальної політики України та органи Пенсійного фонду України зарахувати трудовий стаж 41 рік 11 місяців та 20 днів для обчислення пенсійного забезпечення позивача, узявши за основу середню заробітну платню Голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) за останні 5 років.
4.          Заяву обґрунтував тим, що у справі відсутні частина документів, які були надіслані на вимогу суду в кількості 52 сторінок, зокрема, зникли оригінал трудової книжки та дипломів про освіту. 
5.           Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, заяву повернуто без розгляду та роз`яснено заявнику наявність у нього права звернутися з новим позовом.
6.          У поданій касаційній скарзі, із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нову постанову про задоволення його заяви.
7.          У відзивах на касаційну скаргу відповідачі, посилаючись на законність оскаржуваних судових рішень, просять залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
9.          Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції посилаючись на положення частини другої статті 167 КАС України, виходив з того, що вказана заява подана без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України. При цьому вказав на відсутність підстав для відновлення судового провадження, оскільки відповідно до відомостей, що містяться в КП "Діловодство спеціалізованого суду" судове провадження в адміністративній справі №2а-15053/09/2670 не втрачено.
10.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо застосування частини другої статті 167 КАС України та залишення заяви позивача без розгляду. Також зазначив, що звертаючись із заявою про відновлення втраченого судового провадження, позивач оскаржує рішення апеляційного суду в цій справі та заявляє самостійні позовні вимоги, що не передбачено розділом V КАС України та свідчить про обрання ним неправильного способу захисту своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними. Твердження позивача щодо втрати під час судового провадження оригіналів належних йому документів не знайшли свого підтвердження.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11.          Позивач у своїй касаційній скарзі вказує на порушення судами попередніх інстанцій принципу верховенства права, норм процесуального та матеріального права.
12.          Позивач уважає висновок суду першої інстанції про те, що судове провадження в адміністративній справі №2а-15053/09/2670 згідно з відомостями в КП «Діловодство спеціалізованого суду» не втрачено не відповідає дійсності.
13.          Стверджує, що у справі відсутні частина документів, які були надіслані на вимогу суду в кількості 52 сторінок, зокрема, зникли оригінали трудової книжки та дипломів про освіту, які не були повернені йому до цього часу.  
14.          Станом на 17 липня 2021 року йому виповнилося 60 років, він набув право на оформлення пенсії за віком, але йому відмовляють в оформленні пенсії через недостатність стажу, а саме: тих років стажу, який був зафіксований у втраченій з матеріалів справи у суді трудовій книжці. У зв`язку з тим, що йому не було повернуто оригіналів відповідних документів, він не може оформити пенсію та зазнає шкоди.
15.          Вважає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано приписи матеріального та процесуального права, трактовано на свій розсуд норми КАС України з перекручуванням їх приписів з метою повернення заяви. 
16.          Зазначає, що під час судового засідання 30 листопада 2021 року представник Державного агентства меліорації та рибного господарства підтвердив факт зникнення з матеріалів справи оригіналів трудової книжки та дипломів, які були вилучені правоохоронними органами за приписом суду в Держрибагенстві та надіслані до суду, про що свідчать супровідні листи, які знаходяться в матеріалах справи.    
17.          Крім того, вказує, що апеляційний суд безпідставно зобов`язав його сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки відповідно до статті 391 КАС України він звільнений від оплати судових витрат. 
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
19.          Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеній в частині третій статті 328 КАС України, та посилання позивача на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
20.          Порядок відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі визначено розділом V КАС України.
21.          За змістом статті 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.
22.          Наявність цих двох умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про розгляд справи щодо відновлення втраченого судового провадження. У разі, якщо, наприклад, особа звернулась щодо відновлення втраченого провадження у справі, яка не була розглянута повністю, суд залишає таку заяву без розгляду.
23.          Стаття 387 КАС України визначає форму та зміст заяви про відновлення втраченого судового провадження. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду в письмовій формі. У заяві повинно бути зазначено: про відновлення якого судового провадження або якої його частини просить заявник; яке рішення було ухвалене за результатами розгляду справи (рішення або ухвала); ким у справі виступав заявник; особи, які брали участь у справі, і в якому процесуальному статусі, їх найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я, та по батькові за його наявності для фізичних осіб), їх місцезнаходження для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України, якщо відповідні дані відомі заявникові; номери засобів зв`язку учасників судового процесу, якщо вони відомі заявникові; наявні у заявника відомості про обставини втрати судового провадження, місцезнаходження копій матеріалів провадження або даних щодо таких копій; документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.
24.          Частиною першою статті 388 КАС України передбачено, що у разі невідповідності заяви про відновлення втраченого судового провадження вимогам, встановленим статтею 387 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу. 
25.          Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
26.          Отже, виходячи з приписів наведених норм, заява про відновлення втраченого провадження підлягає перевірці на відповідність вимогам статті 387 КАС України, яка визначає форму та зміст заяви про відновлення втраченого судового провадження. У разі встановлення невідповідності такої заяви вимогам встановленим статтею 387 КАС України, така заява залишається без руху, з наданням заявнику часу для усунення її недоліків, відповідно до статті 169 КАС України. 
27.          Натомість, суд першої інстанції всупереч наведеним вимогам КАС України вдався до оцінки заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження на відповідність її вимогам статті 167 КАС України, яка визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви. При цьому, встановивши, що така заява не відповідає вимогам встановленим статтею 167 КАС України, одразу повернув її заявнику, не надавши йому можливість та час для усунення її недоліків, як це передбачено статтею 388 КАС України. Водночас, повертаючи вказану заяву без розгляду роз`яснив заявнику право зацікавленої особи звернутися до суду з новим позовом в установленому порядку, що взагалі не передбачено положеннями КАС України. 
28.          З огляду на наведене суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений КАС України, та передчасно повернув без розгляду заяву ОСОБА_1 , що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
29.          Суд апеляційної інстанції допущені судом першої інстанції порушення не усунув та погодився з висновком суду першої інстанції вказавши, що звертаючись з заявою про відновлення втраченого судового провадження, позивач оскаржує рішення апеляційного суду в цій справі та заявляє самостійні вимоги, що не передбачено розділом V КАС України та свідчить про обрання ОСОБА_1 неправильного способу захисту своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними.    
30.          Що ж стосується висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відновлення судового провадження, оскільки відповідно до відомостей, що містяться в КП "Діловодство спеціалізованого суду" судове провадження в адміністративній справі №2а-15053/09/2670 не втрачено, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
31.          За змістом статті 384 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене повністю або частково.
32.          Як вбачається з матеріалів справи, заявник, звертаючись до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі №2а-15053/09/2670, просить відновити його в частині матеріалів його особової справи на 52-х аркушах, а не повністю. 
33.          Водночас, апеляційний суд вказав на відсутність в матеріалах справи №2а-15053/09/2670 оригіналів особової справи ОСОБА_1 , його трудової книжки та дипломів про освіту, оскільки оригінали таких документів не залучалися до матеріалів справи та не зберігалися в ній. При цьому апеляційний суд зазначив, що оригінали таких документів під час розгляду цієї справи неодноразово витребовувалися судом, але так і не були надані суду, що зокрема встановлено в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2011 року, яка набрала законної сили. 
34.          Однак, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний супровідний  лист Печерського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві від 11 травня 2011 року за вих.№54/67, який адресований судді Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва Федотову І.В. та зареєстрований 11 травня 2011 року за вх.№14839, що підтверджується відповідним штампом суду, про направлення особової справи ОСОБА_1 на 52 аркушах та диплом на ім`я ОСОБА_1 у конверті (а.с.3 том ІІ). При цьому, матеріали справи не містять вказаних документів. 
35.          Тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що вказані матеріали неодноразово витребовувалися судом, але так і не були надані суду є передчасними та такими, що зроблені без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та перевірки їх доказами.
36.          Відповідно, помилковими є і висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини другої статті 167 КАС України. 
37.          Відтак, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що потягнуло постановлення незаконних судових рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.
38.          Отже, доводи наведені скаржником в касаційній скарзі в цій частині знайшли своє підтвердження.
39.          Що ж стосується доводів скаржника про те, що апеляційний суд безпідставно зобов`язав його сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги слід зазначити таке.  
40.          Відповідно до статті 391 КАС України, у справі про відновлення втраченого судового провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати, понесені іншими учасниками справи, відшкодовуються заявником у повному обсязі, про що суд постановляє ухвалу.
41.          Колегія суддів, звертає увагу, що звільнення заявника від оплати судових витрат є цілком виправданим, адже обов`язок щодо зберігання судового провадження, відповідальність за його збереження покладається саме на відповідний суд. Вина заявника, зазвичай, у втраті судового провадження відсутня. 
42.          Крім цього, покладення на заявника обов`язку сплачувати судові витрати за відновлення судового провадження було б для нього додатковим тягарем, оскільки його права вже зазнали негативного впливу самим фактом втрати судових документів. 
43.           З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції безпідставно поклав на ОСОБА_1 обов`язок сплатити судовий збір в розмірі 2102 грн у справі про відновлення втраченого судового провадження, оскільки в даному випадку він звільнений від оплати судових витрат.
44.          Разом з тим, під час касаційного розгляду справи, перевіривши матеріали справи, суд з`ясував додаткові обставини щодо сплати позивачем судового збору, про які не було відомо на час відкриття касаційного провадження, але які вимагають реагування.
45.          До касаційної скарги ОСОБА_1 додав квитанцію №54 від 20 січня 2022 року про сплату судового збору на суму 2270 грн.
46.          Водночас, враховуючи вимоги статті 391 КАС України колегія суддів вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2270 грн, сплачений за подання касаційної скарги згідно з квитанцією №54 від 20 січня 2022 року.
47.          Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
48.          За наведеного правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.
49.          Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №2а-15053/09/2670 скасувати.
Справу №2а-15053/09/2670 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду. 
Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги в розмірі 2270 грн, згідно з квитанцією №54 від 20 січня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                   М.В. Білак

     А.Г. Загороднюк

                                                                                                 В.М. Соколов