ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м       У к р а ї н и

20 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/16020/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А. 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:	 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 18.01.2022р. у справі №160/16020/21	
за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД КР»   	
до:    про:	Головного управління ДПС у Дніпропетровській  області та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків визнання протиправними дій, скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії 	

ВСТАНОВИВ:

           09.09.2021р.  Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД КР»   (далі– ТОВ «ШЛЯХБУД КР») звернулось  до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській  області (далі – ГУ ДПС у Дніпропетровській  області) та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП)  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії . /а.с. 1-5 том 1/
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/16020/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с.33 том 1/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові, з урахуванням уточнено адміністративного позову / а.с. 64-73 том 1/ на те, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області 03.08.2021р. було прийнято  податкове повідомлення-рішення  №0114610720, яким визначено податкове зобов`язання ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з податку на додану вартість (далі – ПДВ) у загальному розмірі 2096946,25 грн. з граничним строком сплати– 02.09.2021р., визначена цим податковим повідомленням-рішенням сума була сплачена підприємством своєчасно 31.08.2021р. у повному обсязі, але 30.08.2021р. в електронному кабінеті платника податків ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з`явилась інформація стосовно нарахуванням Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з ВПП, у якому  перебуває на обліку позивач, пені у розмірі 1413433,88грн. , а 02.09.2021р. ці кошти були списано Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з ВПП з електронного рахунку позивача з ПДВ за рахунок наявної передплати, ы 22.09.2021р. позивачем отримано від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП податкову вимогу №0001560-1300-3200 форми «Ю» від 06.09.2021 р. щодо наявності податкового боргу з ПДВ у розмірі 1412645,65грн. та  рішення про опис майна в податкову заставу від 06.09.2021р.  Позивач вважає дії контролюючого органу в частині нарахування ТОВ «ШЛЯХБУД KP» пені з податку на додану вартість у сумі 1413433,88грн., які були вчиненні шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника  незаконними, безпідставними, та такими, що не відповідають чинному податковому законодавству України, оскільки визначені узгодженим рішенням податкового органу  податкові зобов`язання з ПДВ позивачем було сплачено у встановлені строки, тому були відсутні підстави для нарахування пені з ПДВ за цими зобов`язаннями, що свідчить про протиправність прийнятої відповідачем вимоги та протиправність дій щодо списання грошових коштів підприємства з електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 1413433,88 грн., тому позивач просив суд: визнати протиправними дії відповідачів в частині нарахування позивачу пені з податку на додану вартість у сумі 1413433,88 грн., що були вчинені шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника ТОВ «ШЛЯХБУД КР»; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП №0001560-1300-3200 форми «Ю» від 06.09.2021 р.; визнати протиправним списання Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП  грошових коштів з електронного рахунку ТОВ «ШЛЯХБУД КР» в системі електронного адміністрування ПДВ в сумі 1413433,88 грн.;  з метою відновлення порушеного такими діями відповідачів права зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП повернути ТОВ «ШЛЯХБУД КР» стягнуті у вигляді пені грошові кошти у розмірі 1413433,88 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2022р. у справі №160/16020/21 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області в частині нарахування ТОВ «ШЛЯХБУД КР» пені з ПДВ у сумі 1413433,88 грн., що були вчинені шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника ТОВ  «ШЛЯХБУД КР»;  визнано протиправною та скасовано  податкову вимогу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП №0001560-1300-3200 форми «Ю» від 06.09.2021 р.; визнано  протиправними дії щодо списання Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП  грошових коштів з електронного рахунку ТОВ «ШЛЯХБУД КР» в системі електронного адміністрування ПДВ в сумі 1413433,88 грн.; зобов`язано Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП повернути ТОВ «ШЛЯХБУД КР» стягнуті у вигляді пені грошові кошти у розмірі 1413433,88 грн. / а.с. 227-230 том 1/.
Відповідачі – ГУ ДПС у Дніпропетровській області та Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги / а.с. 1-11 том 2, а.с. 30-39 том 2, відповідно/, але ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022р. у справі №160/16020/21 ці апеляційні скарги повернуто заявникаv на підставі ч. 2 ст. 298, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України / а.с. 88-89,91-92 том 2, відповідно/.
Відповідач - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП, за допомогою системи «Електронний суд» повторно подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 18.01.2022р. у справі №160/16020/21/ а.с. 95-112 том 2/ і з метою забезпечення розгляду цієї апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2022р. витребувано з суду першої інстанції матеріали справи  №160/16020/21 / а.с. 114 том 2/, які  надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 11.08.2022р. / а.с. 116 том 2/. 
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022р.  у справі №160/16020/21 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 18.01.2022р. у справі №160/16020/21 / а.с. 108 том 2/ і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 13 годин 30 хвилин 20.09.2022р. / а.с. 119 том 2/,   про що судом апеляційної інстанції було належним чином  повідомлено учасників справи / а.с. 120-123 том 2/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 95-99 том 2/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було не у повній мірі  з`ясовані обставини справи, а відсутність детального аналізу норм законодавства, яке регулює спірні відносини, привело до невірного їх застосування та неправильного вирішення справим, тому відповідач вважає що судом першої інстанції у цій справі прийнято рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права і просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.01.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.
Позивач, посилаючись у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 132-136 том 2/  на те, що суд першої інстанції об`єктивно та повно з`ясував усі обставини які мали значення для її вирішення, застосував до спірних відносин, що виникли між сторонами у справі, норми чинного законодавства з урахуванням вимог щодо їх дії в часі, та постановив обґрунтоване рішення, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 18.01.2022р. у цій справі залишити без змін. 
Представник відповідача  - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП, у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги відповідача, заперечував проти доводів письмового відзиву  позивача та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 18.01.2022р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі. 
Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП, та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з  наступних підстав.
Під час розгляду цієї  справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що за результатами проведеної ГУ ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником якої є ГУ ДПС у Дніпропетровській області, документальної позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.08.2014р. по 31.03.2016р., було складено акт №304/04-36-14-03/39348841 від 06.02.2017р., на підставі якого податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення №0025561407 та №0002581407 від 13.03.2017 р., які були предметом оскарження у справі №804/2251/17. 
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017р. у справі №804/2251/17 адміністративний позов ТОВ «ШЛЯХБУД КР» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування   податкових повідомлень-рішень задоволено частково: - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №002561407 від 13.03.2017р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №002581407 від 13.03.2017р.  в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт послуг) у розмірі 5195282,5 грн., з них за податковим зобов`язанням - 4156226 грн. та за штрафними санкціями 1039056,50 грн.; у задоволені позову в іншій частині відмовлено / а.с. 46-50 том 1/.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018р. у справі №804/2251/17  апеляційну скаргу ТОВ «ШЛЯХБУД КР» задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 року у справі №804/2251/17   в частині відмови у задоволені позову скасовано та прийнято нову постанову, якою позов в цій частині    задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області №002581407 від 13.03.2017р.  в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ  із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 2096945,30 грн., з них за податковим зобов`язанням - 1677557,00 грн. та за штрафними санкціями 419389,30 грн.; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін / а.с. 51-55 том 1/
Постановою Верховного Суду від 08.07.2021р.  у справі № 804/2251/17 касаційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено,  постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 р. у справі № 804/2251/1 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині залишено в силі постанову     Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017р., в інший частині постанову     Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2017р.  залишено без змін / а.с. 56-57 том 1/.                                                             
Вищезазначені рішення суду, якими частково скасовано податкове повідомлення-рішення №0002581407 від 13.03.2017р., стали підставою для прийняття ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкового повідомлення-рішення №0114610720 від 03.08.2021р. , яким збільшено податкове зобов`язання ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з ПДВ у загальному розмірі 2096946,25 грн., у  тому числі за основним зобов`язаннями - 1677557грн., за штрафними санкціями – 419389,25 грн. / а.с. 11 том 1, яке отримано позивачем у справі 18.08.2021р. / а.с.13,14 том 1/, тому з урахуванням дати отримання позивачем у справі цього рішення граничний строк сплати грошового зобов`язання за цим податковим повідомленням-рішенням – 02.09.2021р.
31.08.2021р.  позивачем сплачено суму грошового зобов`язання з ПДВ, яке визначено податковим повідомленням-рішення від 03.08.2021 року №0114610720 у загальній сумі 2096946,25 грн., але 02.09.2021р. податковим органом  в інтегрованій картці платника податків (далі – ІКП) позивача у справі нарахована пеня з ПДВ у сумі 1413433,88 грн. (дата початку нарахування пені – 02.10.2015 р., дата закінчення нарахування пені – 22.07.2021 р. /а.с. 131-136 том 1/) та 02.09.2021р. за рахунок наявної переплати податковим органом списана з електронного рахунку позивача з ПДВв  рахунок погашення нарахованої пені 788,23грн. / а.с. 15-22 том 1/.
У подальшому податковим органом усі поточні зобов`язання позивача з ПДВ були спрямовані на погашення нарахованої пені, що призвело до наявності у позивача боргу з ПДВ у розмірі 1412645,65 грн. / а.с. 15-22 том 1/ у зв`язку з чим   Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП прийнято податкову вимогу №0001560-1300-3200 форми «Ю» від 06.09.2021р. , в якій визначено суму податкового боргу ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з ПДВ у розмірі 1412645,65грн. та рішенням про опис майна позивача у податкову заставу №10/39348841.
Позивач у справі, вважаючи  протиправними вищезазначені дії  відповідачів щодо нарахування та списання пені, та щодо прийняття податкової вимоги, звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.
Оцінюючи правомірність спірних дій податкових органів (відповідачів у цій справі) щодо нарахування позивачу пені в розмірі 1413433,88 грн. та її погашення за рахунок за рахунок списаної з електронного рахунку позивача з ПДВ суми переплати, суд першої інстанції виходив з того, що в межах спірних відносин узгоджене грошове зобов`язання, а саме податкове зобов`язання з ПДВ , визначене відповідачем шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення №0114610720 від 03.08.2021р. , яким збільшено податкове зобов`язання ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з ПДВ у загальному розмірі 2096946,25 грн., було сплачено позивачем з дотриманням встановленого ПК України строку, а тому у відповідача були відсутні законні підстави для нарахування позивачу пені за заниження сум податкових зобов`язань за весь період такого заниження, оскільки на дату нарахування позивачу пені згідно з приписами ст.129 ПК України не передбачено її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання.
Колегія суддів цілком погоджується з такою позицією суду першої інстанції та наведеними доводами в її обґрунтування з огляду на наступне. 
Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Судом першої інстанції правильно акцентовано увагу на тому, що ПК України розмежовуються поняття податкового зобов`язання і грошового зобов`язання. Зокрема, податкове зобов`язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом
Згідно із пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Нормами пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Податковий борг, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Податковий обов`язок, відповідно до п. 37.2 ст. 37 ПК України, виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
За змістом п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
В свою чергу, відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Як встановлено під час розгляду цієї справи сума грошового зобов`язання відповідно до податкового повідомлення-рішення року №0114610720 від 03.08.2021р. у загальній сумі 2096946,25 грн., яке було прийнято податковим органом у зв`язку з частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення №002581407 від 13.03.2017р., було своєчасно та в повному обсязі сплачено позивачем протягом 10 робочих днів з моменту отримання ним 18.08.2021р.  повідомлення-рішення №0114610720 від 03.08.2021р., а саме: 31.08.2021р. / а.с. 21-22 том 1/, але  за наслідком сплати позивачем цього грошового зобов`язання відповідачем було 02.09.2022р. відображено в інтегрованій картці позивача пеню у розмірі 1413433,88 грн. /а.с. 15 том 1/ та 06.09.2021р. прийнято податкову вимогу №00001560-1300-320 / а.с. 76 том 1/
Отже з урахуванням наведених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час її розгляду, спір у цій справі виник щодо правомірності нарахування пені за умови визначення грошового зобов`язання контролюючим органом.
При цьому, за змістом встановлених судом обставин у цій справі, за наслідком проведеної ГУ ДФС у Дніпропетровській області документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ШЛЯХБУД КР» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.08.2014р. по 31.03.2016р. складено акт №304/04-36-14-03/39348841 від 06.02.2017 р., на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення, які оскаржувались позивачем в судовому порядку, та були скасовані частково, що свідчить про те, що виявлення порушення позивачем податкового законодавства у 2015-2016 рр.  стало підставою для винесення, в кінцевому підсумку, податкового повідомлення-рішення №0114610720 від 03.08.2021р., та підставою проведення 02.09.2021р. нарахування у ІКП позивача пені у сумі 1413433,88 грн. на суму податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням №0114610720 від 03.08.2021 р.
Статтею 129 ПК України встановлено порядок нарахування пені і зміна правового врегулювання даного питання відбувалось наступним чином.
Так п. 129.1 ст. 129 ПК України (у редакції чинній до 01.01.2017р.) було передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається, зокрема при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
За правилами підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Отже редакція статті 129 ПК України чинна до 01.01.2017р. передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які був зобов`язаний, але не сплатив до бюджету.
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016р., який набрав чинності з 01.01.2017р., підпункту 129.1.1 пункту 129.1 викладений в такій редакції:
« 129.1. Нарахування пені розпочинається:
129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».
Отже з урахуванням фактичних обставин цієї справи редакція норми податкового законодавства, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, була змінена, і з 01.01.2017р. за  правилами пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Враховуючи фактичні обставини цієї справи право на нарахування пені виникло у податкового органу після проведення перевірки та оформлення її результатів, і наявність  цієї обставини є обов`язковою умовою, за якої розпочинається процедура нарахування пені і з огляду на те, що на момент застосування такої процедури вже діяла норма п. 1291 ст. 129 ПК України  у новій редакції, саме за правилами цієї норми і має відбуватись таке нарахування.
Аналогічний правова позиція під час вирішення подібних відносин  викладена Верховним Судом  у постановах від 27.11.2018р. у справі №822/2591/17, від 05.12.2019р.  у справі №520/10442/18 та від 11.02.2021р.  у справі №825/1198/17.
Приймаючи що під час розгляду цієї справи  встановлено що  грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №0114610720 від 03.08.2021р. було сплачено позивачем у повному обсязі та з дотриманням встановленого ПК України, що не заперечується учасниками справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої про відсутність правових підстав для нарахування позивачу спірної суми пені за наслідком сплати ним грошового зобов`язання вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням з урахуванням того, що  об`єктом нарахування пені, яка увійшла до складу податкової вимоги є грошове зобов`язання визначене контролюючим органом згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, яке за умовами пункту 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання ним податкового повідомлення – рішення, і сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений Кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені ст. 129 ПУ  України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо  протиправності дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області в частині нарахування ТОВ «ШЛЯХБУД КР» пені з ПДВ у сумі 1413433,88 грн., що були вчинені шляхом внесення відповідних записів (даних, операцій) до інтегрованої картки платника ТОВ «ШЛЯХБУД КР»;  протиправності податкової вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП №0001560-1300-3200 форми «Ю» від 06.09.2021р., наслідком чого є скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, та  протиправності дії Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з ВПП щодо списання  грошових коштів з електронного рахунку ТОВ «ШЛЯХБУД КР» в системі електронного адміністрування ПДВ в сумі 1413433,88 грн.
Також колегія суддів, з огляду на обсяг та зміст порушеного права позивача у цій справі погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП повернути ТОВ «ШЛЯХБУД КР» стягнуті у вигляді пені грошові кошти у розмірі 1413433,88 грн., оскільки такий спосіб захисту порушеного права позивача відповідає розміру незаконно нарахованої та погашеної пені.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів робить висновок про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 18.01.2022р. у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача   необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи,  апеляційної скарги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду цієї адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 18.01.2022р. у справі №160/16020/21 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Постанову  виготовлено та підписано 03.10.2022р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко