УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 361/6846/15-к
провадження № 51-5977 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_9,
суддів                        ОСОБА_10., ОСОБА_11, 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_13. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок  Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року,
встановив:
Вироком  Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 400 КК України, на підставі                       ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Цим же вироком ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
ОСОБА_2 засуджено за  п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Цим же вироком визнано його невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Цим же вироком  ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень, а також визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
ОСОБА_4 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Цим же вироком його визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_1 ,                 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 змінений на тримання під вартою з обрахуванням строку відбування покарання з 24 вересня 2020 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), обвинуваченим ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , кожному, в строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення з 26 березня                        2015 року по 15 січня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , з кожного, на користь держави судові витрати 8 241, 53 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожному, моральну шкоду в розмірі по 500 000 грн., завданої внаслідок вчинення злочину.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , залишено без задоволення.
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та в їх інтересах захисника ОСОБА_12., а також обвинуваченого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_14. задоволено частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року змінено.
Виключено із мотивувальної частини вироку посилання суду як на докази винуватості ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 : протокол огляду автомобіля «БМВ-750», д.н.з. НОМЕР_1 , від 26 березня 2015 року; протокол огляду кімнати № АДРЕСА_1 від 26 березня 2015 року; протокол проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_2 ; протокол проведення слідчого експерименту від                   27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ; висновки                        судово-імунологічних експертиз №№ 183, 185 від 07 липня 2015 року; висновки молекулярно-генетичних експертиз:   № 2-04/695 від 17 вересня 2015 року,                        №№ 2-04/327, 2-04/330 від 31 серпня 2015 року, №№ 2-04/328, 2-04/333, 2-04/321,                  2-04/324, 2-04/317, 2-04/319 від 01 вересня 2015 року, № 2-04/323 від 07 вересня                   2015 року; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 3-05/477 від                     08 квітня 2015 року.
Виключено із обвинувачення визнаного судом доведеним нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 одного удару кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_8 в районі перехрестя автомобільної дороги «Північно-східний об`їзд м. Києва» та автомобільної дороги «Бориспіль-Баришівка».
В решті вирок суду залишено без зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у строк відбування покарання, строк їх попереднього ув`язнення з 24 вересня 2020 року до       23 травня 2022 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2020 року до 17 лютого 2021 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.
Як убачається з касаційного провадження, захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 27 вересня 2022 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 23 травня 2022 року, тобто останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 24 серпня 2022 року.
Таким чином, захисник подав касаційну скаргу поза межами строку касаційного оскарження судових рішень.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Оскільки касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження судових рішень, заява про поновлення такого строку відсутня, а тому касаційна скарга захисника підлягає поверненню особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_13. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок  Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 травня 2022 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_9                                ОСОБА_10                                              ОСОБА_11