ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 вересня 2022 року           справа №200/9822/21 

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р.  у справі  № 200/9822/21 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                      ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області  №057050007235 від 09.06.2021 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії з 20.01.2021 за віком на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 09.06.2021.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно записів трудової книжки з 14.06.1995 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 09.01.2021  та по даний час позивач  працює на підприємстві ПРАТ «ММК ім. Ілліча» на посаді підручного сталевара установок позапічного оброблення сталі. Його професія передбачена статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Спеціальний стаж роботи позивача за кодом ЗПЗОІЗАІ підтверджено випискою з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ОК-5, яка сформована відповідачем.
У довідці № 35 від 11.01.2021 р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством ПРАТ «ММК імені Ілліча» підтверджено, що позивач з 14.06.1995 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 09.01.2021 (дата надання довідки) дійсно працював та виконував роботи у виробництві сталі за посадою підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі.
У відповідності до статті 14 Закону № 1788-ХІІ та частини 3 статтею 114 Закону № 1058- IV право на пенсію за цією статтею мають, зокрема, працівники провідних професій на цих роботах: сталевари, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дане судове рішення прийнято колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З 20.01.2021 позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. №1058-VI “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У червні 2021 року виплата пенсії була зупинена.
14.06.2021 позивач звернувся через Веб портал Пенсійного Фонду України до відповідача з заявою про роз`яснення підстав припинення виплати пенсії.
12.07.2021 позивач отримав відповідь відповідача та рішення про відмову у призначенні пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №057050007235 від 09.06.2021 позивачу було відмовлено в призначенні вищезазначеної пенсії. Це рішення відповідача було обґрунтоване тим, що розглянувши надані документи при перевірці первинного призначення було встановлено, що при обчисленні пільгового стажу не вірно обрано ознаку пільгового стажу замість списка 1 було встановлено ст.114 не підземні, що не відповідає вимогам чинного законодавства. При відкорегувані пенсійної справи до страхового стажу та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Пільговий стаж роботи враховано по довідці №35 від 11.01.2021 та встановлено ознаку Список 1. Відповідачем у рішенні зазначено також, що на день звернення загальний стаж роботи позивача складає 27 років 10 місяців 10 дні, підтверджений довідкою пільговий стаж за списком №1 - 25 років 6 місяців 18 днів.
Право на пенсію ОСОБА_1 відповідно до п 1. ч. 2 ст. ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” набуде 26.02.2025.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV -  не менше 20 років.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що У   тих   випадках,   коли  в  трудовій  книжці  відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових  умовах  або за вислугу  років,  установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження   спеціального   трудового   стажу   приймаються уточнюючі   довідки   підприємств,  установ,  організацій  або  їх правонаступників  (додаток  N  5)
У довідці має бути вказано:  періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час   виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою. 
Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до відповідного Списку чинного на період його роботи. 
Згідно роз`яснень міністерства соціального забезпечення України №18 від 01.07.1992 року згідно ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (що є аналогічною нормі ч.3 ст.114 Закону №1058) пенсії на пільгових умовах незалежно від віку при стажі не менше 20 років на основних роботах в металургійному виробництві мають сталевари і їх підручні мартенівської печі і конвертера.
Отже, згідно вказаного роз`яснення, посади сталевара електропечі та його підручного надають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за умови, що особи були зайняті на таких роботах 20 років.
Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача на посаді підручного сталевара конвертерного цеха підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.38-40).
Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що записи у трудовій книжці проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а також місять всю необхідну інформацію про характер виконуваною позивачем роботи.
Отже, трудова книжка позивача містить записи про роботу позивача на посаді підручного сталевара конвертерного цеха більше 20 років.
Також, відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 35 від 11.01.2021, позивач з 14.06.1995 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 09.01.2021  виконував роботи у виробництві сталі  за посадою підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі. Також зазначено, що період з 14.06.1995 по 31.10.2015 весь період зараховано,  з 01.11.2015 по 09.01.2021  фактично відпрацьовано 05 років 02 місяці  00 днів (а.с.61).
Отже, станом на день звернення з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах загальний страховий стаж роботи на посаді підручного сталевара конвертерного цеха є більшим ніж 20 років.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  роботу позивача.
Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначені пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону № 1058, оскільки позивач має необхідний стаж роботи на провідних професіях, а саме не менше 20 років.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного прав позивача, є: 
визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області  №057050007235 від 09.06.2021 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області призначити   ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 20.01.2021, з урахуванням висновків суду;
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з моменту припинення, з 09.06.2021.
Отже, суд дослідивши наявні докази у справі вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог помилковими, оскільки, як вже зазначалось, у даному випадку відповідачем було неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу що дають право на призначення пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закон № 1058.
Відповідно до викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р.  у справі  № 200/9822/21 - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області  №057050007235 від 09.06.2021 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області призначити   ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 20.01.2021, з урахуванням висновків суду.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з моменту припинення, з 09.06.2021.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) (ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 14 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач                                                                                Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                  А.В. Гайдар 

                                                                                                           І.Д. Компанієць