ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/726/22	Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І. 	
Провадження № 33/817/565/22 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 р. 	м. Тернопіль	

       Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ознайомившись з матеріалами за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.         
       В апеляційній скарзі адвокат Пасічник А.З. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити та поновити строк на апеляційне оскарження.        
       Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що строк оскарження постанови суду пропущений із поважних причин, оскільки у період з 07.10.2022 по 17.10.2022 адвокат перебував на амбулаторному лікуванні.
       Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.         
       Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.        
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його адвокат Пасічник А.З. були присутніми в судовому засіданні 29 вересня 2022 року під час розгляду справи.        
       В контексті ч. 2 ст. 294 КУпАП початок перебігу строку оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення пов`язаний виключно з датою її винесення.        
       09 жовтня 2022 року був останнім днем строку апеляційного оскарження.
       З матеріалів справи слідує, що апеляційну скаргу було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження, а саме, з апеляційною скаргою адвокат Пасічник А.З. звернувся 17 жовтня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку. 
       Доводи апеляційної скарги про те, що строк оскарження постанови суду пропущений із поважних причин, оскільки у період з 07.10.2022 по 17.10.2022 адвокат перебував на амбулаторному лікуванні, не заслуговують на увагу, з наступних підстав.
       Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.
       Разом з тим, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності є окремим процесуальним учасником судового розгляду, яка самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження та має право оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.
       З долученої до апеляційної скарги довідки КНП “Бучацька МЛ” БМР Поліклінічне відділення від 17 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на лікуванні в поліклінічному відділенні з 07 жовтня 2022 року по 17 жовтня 2022 року. 
       У цьому документі не зазначено на якому виді лікуванні перебував хворий (амбулаторному чи стаціонарному). 
       При цьому, апелянт не вказує яким чином проведення амбулаторного лікування перешкоджало зверненню до суду з апеляційною скаргою.
       Апеляційний суд зазначає, що перебування особи на амбулаторному лікуванні не свідчить про її непрацездатність і проходження амбулаторного лікування не позбавляє особу можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк та порядок.
       Разом з тим, причини пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.
       Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. За відсутності таких, поновлення процесуального строку буде порушенням принципу юридичної визначеності.
       Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі "Рябих проти Росії", від 09 листопада 2004 року у справі "Науменко проти України", від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України", від 03 квітня 2008 року у справі "Понамарьов проти України", сформульовано висновки щодо застосування елементів принципу юридичної визначеності, відхід від якого можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні причини, які у поданій апеляційній скарзі не наведені.
       Причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду слід визнати не поважною, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких строк апеляційного оскарження закінчувався 09 жовтня 2022 року. 
       З урахуванням вищезазначеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачаю, відтак апеляційну скаргу адвоката Пасічника А.З. слід повернути особі, яка її подала.                
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА: 
       У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити. 
       Апеляційну скаргу повернути апелянту. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя Тернопільського                                                І.М. Тиха
       апеляційного суду