ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/365/21  Номер провадження 33/814/702/22	Головуючий у 1-й інстанції Майстренко О.М.  Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., розглянувши в м. Полтава апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова  від 30 березня 2021 року щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
про притягнення до адмінвідповідальності , передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 
Згідно з постановою судді , ОСОБА_1 31.12.2020 року о 05 годині 30 хвилин по пр. Тракторобудівників 92-В в м. Харкові керував автомобілем « ВАЗ 2108 », ДНЗ 603- НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ОСОБА_2 §ег відмовився в присутності двох свідків.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати , а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим , що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності , оскільки транспортним засобом він не керував. В суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив , що керував транспортним засобом він , проте суд безпідставно не врахував вказані покази . Не підтверджує керування і наявне в матеріалах справи відео.
Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду
В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився , будучи належним чином повідомленим про час , день та місце судового розгляду справи шляхом направлення СМС повідомлення на вказаний ними в апеляційній скарзі номер мобільного телефону, а також шляхом опублікування інформації на сайті "Судова влада", про причини неявки не повідомив.        
       З огляду на викладені обставини , враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), згідно якої сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі особи , що притягується до адміністративної відповідальності , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. 
Мотиви суду
Вивчивши матеріали провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить до таких висновків.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на докази , які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110053 від 31.12.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , рапорт інспектора взводу 5 роти УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Тонконог С. від 31.12.2020 , відеозаписи з місця події з боді-камер поліцейських.
Оцінивши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З такими висновками погоджується апеляційний суд і доводи апеляції вказаних висновків не спростовують.
Зокрема , безпідставними є твердження , що матеріалами справи не підтверджено факт керування транспортним засобом.
Так , під час апеляційного розгялду справи , було переглянуто відеозаписи з місця події з боді-камер поліцейських.
При цьому , подія фіксувалася декількома камерам. З одного з відеозаписів встановлено , що відразу після зупинки транспортного засобу « ВАЗ 2108 », ДНЗ 603- НОМЕР_1 , до нього підійшли два працівники патрульної поліції зі сторони дверей водія і зі сторони переднього пасажирського сидіння. 
З переглянутого іншого відеозапису вбачається , що на місці водія виявлено чоловіка , особу якого в подальшому встановлено - як ОСОБА_1 . Будь-яких інших осіб , які були присутні в транспортному засобі на відео не вбачається.
За вказаних обставин , підстав ставити під сумнів правильність встановлення працівниками патрульної поїлці водія транспортного засобу - ОСОБА_1 , у апеляційного суду не вбачається.
При цьому , під час переглянутого відео можна зробити висновок , що , попри темний час доби , на ньому досить повно та чітко зафіксовані усі події , необхідні для підтвердження обставин , важнивих для встановлення в діях особи складу адмінправопорушення , передбаченого ст. 130 КУпАП.
Покази свідка ОСОБА_3 , на які посилається апелянт , апеляційний суд вважає способом уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене. Крім того , на відео присутність будь-якої іншої особи , в транспортному засобі чи поруч з ним , протягом усього часу оформлення протоколу , окрім водія ОСОБА_1 , не встановлено.
З огляду на викладене , підстав ставити під сумнів , доведеність факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом , апеляційний суд не вбачає.
Інші доводи апеляції є непереконливими , не спростовують висновків суду першої інстанції та були предметом їх розгляду , і не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду щодо ОСОБА_1 .
Безпідставними та такими , що не ґрунтуються на нормах закону є доводи заяви ОСОБА_1 про наявність підстав для закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення ( в редакції станом на день в чинення правопорушення).
Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 31.12.2020 року , а адміністративне стягнення накладено суддею 30.03.2021 року , тобто в межах передбаченого ст.38 КпАП України строку.
Тому, підстави для закриття провадження в справі, з огляду на положення ст.247 КпАП України, відсутні.
При цьому, набрання постановою судді , якою накладено адміністративне стягнення , законної сили , жодним чином не впливає на строки , передбачені ч.2 ст.38 КпАП України.
З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням положень ст.33 КУпАП.
Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення , які були б допущені суддею суду першої інстанції , апеляційним судом не встановлено.
Отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді щодо ОСОБА_1 - без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  залишити без задоволення , а постанову судді Московського районного суду м. Харкова  від 30 березня 2021 року щодо нього - без змін;
Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає. 
Суддя А.О. Рябішин