УХВАЛА

27 вересня 2022 року 
м. Київ
справа №640/7846/20
адміністративне провадження № К/990/24478/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Чумаченко Т.А.,  Бившевої Л.І., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 21.10.2019 №0004382-3314-2651, яким позивачці  визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік; здійснено розподіл судових витрат.
Задовольняючи позов, суди першої і апеляційної інстанцій встановили, що  відповідно до рішення Власівської селищної ради від 06.0.2017 на об`єкт нерухомості, який належить позивачці на праві власності, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, становить 0,000 % розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м. Ця обставина стала підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2019  №0004382-3314-2651.
06.09.2022 ГУ ДПС на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку направлено касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС). 
Частиною першою статті 13 КАС   визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої   статті 328 КАС   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС   не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього   Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №640/7846/20 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною четвертою цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить доводів, що суд першої інстанції неправомірно (помилково) розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Колегією суддів, призначеною для вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС, також не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні.
Разом з тим, ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить доводи, що ця справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для контролюючого органу, оскільки сприятиме  припиненню і запобіганню порушення в майбутньому суспільного інтересу. Однак, обставини, на які посилається ГУ ДПС, не свідчать про винятковість справи для відповідача й значний суспільний інтерес справи, не створюють для відповідача несприятливі наслідки в його правовому статусі, а стосуються виконання функцій, визначених законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко Т.А. Чумаченко   Л.І. Бившева