ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2022 року 
м. Київ
справа № 816/204/17
адміністративне провадження № К/9901/1196/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Кравчук В.М., Єзеров А.А.,
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 (суддя - Удовіченко С.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 (судді - Бершов Г.Є., Ральченко І.М., Катунов В.В.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергодокумент» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергодокумент» звернулось до суду з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 23.01.2017 №П-1-17ю/1016-6.3 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на позивача. 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.12.2014 за вх.№236-к (а.с.94-95) до відповідача від замовника ОСОБА_1 надійшла декларація про початок будівельних робіт багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована 24.12.2014 за номером ПТ083143580533. Відповідно до декларації, вказана земельна ділянка використовується для будівництва на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕЕ№226018 від 17.10.2014 (а.с.97), власник земельної ділянки - ОСОБА_1 ..
Згодом, позивачем до відповідача подано повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 27.01.2015 за номером ПТ103150300557 (а.с.96). У вказаному повідомленні позивач повідомив відповідача про те, що право на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , передано від ОСОБА_1 іншому замовнику - ТОВ "Енергодокумент". На підтвердження правомірності внесення змін щодо замовника, до повідомлення позивачем додані копії договору про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), що укладений між позивачем та гр. ОСОБА_1 29.12.2014 (а.с.38--42), та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕЕ№226018 від 17.10.2014 (а.с.97).
На підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 №976 (а.с.101), абзацу 8 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 "Про затвердження Порядку здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю", звернення гр. ОСОБА_1 від 19.12.2016 вх.№1016-1.20/1/2704, відповідачем 03.01.2017 видано направлення №11 (а.с.74) на здійснення позапланової перевірки на об`єкті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку, АДРЕСА_1 ", строк дії направлення з 11.01.2017 по 17.01.2017.
Листом від 05.01.2017 за вих.№1016-1.13/37 (а.с.73) відповідач повідомив позивача про призначення позапланової перевірки в термін з 11.01.2017 по 17.01.2017 та необхідність забезпечення участі у перевірці представників товариства для надання документів, пояснень, довідок, відомостей, матеріалів з питань, що виникнуть під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту ДАБІ у Полтавській області Діденком В.В. проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої оформлено акт від 16.01.2017 (а.с.75-76). 
В акті інспектором зазначено, що перевірка проведена у присутності директора ТОВ "Енергодокумент" Собка М.Ю. та зафіксовано порушення позивачем частини 8 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (зі змінами).
16.01.2017 з метою усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідачу видано припис №6 (а.с.92-93) з вимогою усунути виявлені під час проведення перевірки порушення, а саме, зареєструвати право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) відповідно до чинного законодавства. 
При цьому, у приписі від 16.01.2017 № 6 зафіксовано виконання даного припису під час проведення перевірки - договір про право користування земельною ділянкою зареєстровано 29.12.2016.
Також, 16.01.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту ДАБІ у Полтавській області Діденком В.В. стосовно ТОВ "Енергодокумент" складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №П-1-17-Ю, в якому зазначено про порушення останнім частини 8 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (зі змінами), відповідальність за які передбачена абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (а.с.87-88).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2017 №80619345 (а.с.103-104) право забудови земельної ділянки (суперфіцій) за позивачем зареєстровано 29.12.2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дубовою Т.В. на підставі договору про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію), укладеного 29.12.2014 між товариством та ОСОБА_1. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33263298 від 29.12.2016).
Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту ДАБІ у Полтавській області Діденком В.В. прийнято постанову від 23.01.2017 №П-1-17ю/1016-6.3 (а.с.90-91) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф в розмірі 144000,00 грн.
Позивач, не погодившись з правомірністю постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 23 січня 2017 року №П-1-17ю/1016-6.3.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова перевірка позивача проведена 16.01.2017, а право забудови земельної ділянки (суперфіцій) за позивачем зареєстроване 29.12.2016, тобто ще до проведення вказаної перевірки, а тому інспектор безпідставно зазначив у акті про допущення товариством порушення положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". 
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді застосування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 144000,00 грн згідно із прийнятою на підставі акту перевірки від 16.01.2017 постановою від 23.01.2017 №П-1-17ю/1016-6.3 є безпідставним та необґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та виходив з того, що матеріали справи не містять фактичних даних про те, що відповідачем після виявлення, на його думку недостовірної інформації, було дотримано приписи п.22 Порядку №466 та письмово повідомлено замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.
Таким чином, оскільки позивачем самостійно усунуто неточності, а відповідачем не дотримано приписи Порядку №466 в частині виявлення та усунення можливих недостовірних даних та встановлення в судовому засіданні факту достовірності наданих даних, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що притягнення позивача до відповідальності за порушенням ним правил містобудівної діяльності є безпідставним.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно встановлено обставини справи, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.
Зокрема, покликається на те, що наведення позивачем недостовірних даних в декларації не є технічною помилкою, яку можна виправити у встановленому законом порядку, а є наданням недостовірних відомостей, які були виявлені лише під час проведення позапланової перевірки, тому і відповідальність за наведене порушення настає з часу реєстрації повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №103150300557, які є невід`ємною частиною декларації про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.
У відзиві на касаційну скаргу позивач проти задоволення касаційної скарги заперечував та просив судові рішення залишити без змін. Вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно оцінено матеріали справи та зроблено вірні висновки.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).
Згідно п.5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.
Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
В свою чергу, стаття 36 Закону № 3038-VI встановлює п`ятиденний строк для прийняття органом державного архітектурно-будівельного контролю рішення про реєстрацію поданих декларацій.
Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.
Абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР) визначено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів, або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об`єктах III категорії складності - у  розмірі  дев`яноста мінімальних заробітних плат.
Відповідно до пунктом 21 порядку №466, у разі зміни даних у зареєстрованій декларації (зокрема право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику, змінено осіб, відповідальних за проведення авторського нагляду під час виконання підготовчих робіт, або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського та технічного нагляду під час виконання будівельних робіт) замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів звертається до органу державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію, з повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації за формою згідно з додатком 7 до цього Порядку.
Пунктом 22 порядку №466 закріплено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.
Пунктом 18 порядку №466 визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає з письмовим обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об`єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт.
Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в декларації про початок виконання будівельних робіт від 24.12.2014 за номером ПТ083143580533 та повідомленні про зміну даних у зареєстрованій декларації зазначено достовірну інформацію щодо власника земельної ділянки ОСОБА_1 . Крім того, декларацію від 24.12.2014 за номером ПТ083143580533 позивач не подавав.
За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо відсутності порушень позивачем вимог частини 8 статті 36 Закону №3038 та прийняли рішення про скасування постанови про притягнення позивача до відповідальності на підставі абзацу 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону №208/94-ВР.
Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що позивачем не було надано документи про право користування земельною ділянкою, на якій ведеться будівництво, є безпідставним, оскільки ненадання документів, необхідних для виконання будівельних робіт, має наслідком повернення декларації про їх початок і не свідчить про недостовірність даних декларації і, відповідно, не становить склад правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону №208/94-ВР.
Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки під час ухвалення рішень суди першої та апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
В.М. Кравчук
А.А. Єзеров