Ухвала
23 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 452/4325/21
 
провадження № 61-9756св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - комунальний заклад Львівської обласної ради «Самбірський фаховий медичний коледж»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Золотухін Олександр Олександрович, на постанову Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до комунального закладу Львівської обласної ради «Самбірський фаховий медичний коледж» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи. 
 
Позовну заяву мотивувало тим, що вона працює викладачем Самбірського фахового медичного коледжу. Наказом відповідача від 08 листопада 
2021 року її відсторонено від роботи у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 на строк до здійснення щеплення, а також призупинено виплату заробітної плати. 
 
Вважає зазначений наказ незаконним та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідно до довідки сімейного лікаря від 06 вересня 2021 року їй рекомендовано утриматись від вакцинації терміном на шість місяців.  Вважає, що усі без винятку профілактичні щеплення проводяться виключно після здійснення медичного огляду особи лікарем для встановлення наявності або відсутності медичних протипоказань до конкретного щеплення, для забезпечення можливості проведення щеплення проти COVID-19, а відповідачем не було виконано даної законодавчої вимоги. 
 
Вказує, що відповідачем порушено порядок відсторонення, норми трудового законодавства щодо строку попередження про відсторонення, а відтак, відносно неї здійснено дискримінацію, оскільки проігноровано довідку про наявність протипоказань до вакцинації. 
 
Посилаючись на викладене, позивач просила визнати протиправним та скасувати наказ від 08 листопада 2021 року про відсторонення її від роботи та стягнути із відповідача на її користь заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з дати відсторонення по дату поновлення.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року позов  ОСОБА_1 задоволено. 
 
Визнано протиправним та скасовано наказ від 08 листопада 2021 року 
№106-в «Про відсторонення від роботи» ОСОБА_1 . 
 
Стягнуто з комунального закладу Львівської обласної ради «Самбірський фаховий медичний коледж» на користь ОСОБА_1 заробітну плату на час незаконного відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року по дату поновлення 04 березня 2022 року в сумі 76 027,12 грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів і зборів в дохід держави. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не доведено, що позивач необґрунтовано відмовилася або ухилилася від обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 та правомірність відсторонення позивача від роботи, у тому числі, наявності встановлених законодавством підстав для відсторонення, а також не дотримано встановленого статтею 7 і частиною другою статті 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти, порядку відсторонення позивача від роботи та відсторонено позивача всупереч наявності довідки про необхідність утриматися від проходження вакцинації строком на шість місяців.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відсторонюючи ОСОБА_1 від роботи, відповідач діяв у спосіб та в межах повноважень, передбачених законом, зокрема частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та статті 46 КЗпП України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, щосуд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, не врахувавши, що щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2, не передбачено Календарем профілактичних щеплень, як єдиним нормативним актом, який встановлює види обов`язкових щеплень в Україні, в тому числі, і за епідемічними показниками, тобто не відноситься до обов`язкових.
 
Наявність постанови Кабінету Міністрів України, якою передбачено відсторонення від роботи працівників у разі відмови чи ухилення від проходження обов`язкового щеплення і у якій є посилання на статтю 46 КЗпП України та на статтю 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», не може бути підставою для недотримання керівником установи під час такого відсторонення працівника від роботи вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».
 
Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 є підзаконними актами і мають відповідати законам України та Конституції України. Обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України та може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить положенням Конституції України.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 16 листопада 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
У листопаді 2022 року від представника ОСОБА_1 адвоката 
Золотухіна О. О. надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21, оскільки Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Золотухіна О. О. підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року справа                                                   № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Направляючи справу № 130/3548/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказував, щопередача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.
 
Зокрема колегія суддів зазначила, що національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень та запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 нечітке та взаємосуперечливе:
- стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлює загальне правило, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт, але водночас допускає, що профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань;
- при цьому, відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень працівники відсторонюються від виконання робіт у порядку, встановленому законом;
- абзац шостий частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затверджена наказом МОЗ від 14 квітня 1995 року № 66 вимагають наявності подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для того, щоби «усунути» від роботи працівника, який ухиляється від обов`язкового щеплення; 
- підпункт 2 пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» встановлює, що відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-
19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, тобто допускається відсторонення працівника без такого подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби і виключає застосування Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»;
- відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання Державної санітарно-епідеміологічної служби» від 29 березня 2017 року № 348 Державну санітарно-епідеміологічну службу ліквідовано, але не всі її повноваження перейшли до Державної установи «Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України», Державної служби України з питань праці чи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
 
Посилаючись на викладене, з урахуванням: абзацу другого пункту 3.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020, недостатнього рівня якості національного законодавства щодо спірного питання, того, що з моменту запровадження карантину орган законодавчої влади чи Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади, який наділений правом законодавчої ініціативи, не вжили заходів щодо прийняття відповідного якісного закону, що передбачав би, в тому числі, підстави та порядок відсторонення працівників у зв`язку з ухиленням від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (що свідчить про відсутність інших механізмів вирішення правової проблеми та неефективність гарантій реалізації, охорони та захисту фундаментального права на працю, яке гарантоване в статті 43 Конституції України при відстороненні працівників від роботи), неприпустимості в Державі Україна, як правовій державі, протиправного обмеження конституційних прав людини, незалежно від запровадження карантину, воєнного стану чи інших обставин, колегія суддів вважала за можливе звернулася до Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року справу №  130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) прийнято та призначено до розгляду.
 
Судове рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка        передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                            № 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22). 
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Золотухіна Олександра Олександровича задовольнити.
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 452/4325/21 за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Львівської обласної ради «Самбірський фаховий медичний коледж» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи, за касаційною скаргоюОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Золотухін Олександр Олександрович, на постанову Львівського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, до закінчення перегляду 
в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 130/3548/21 (провадження № 61-4479св22).
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович