Справа № 447/2680/19                        Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І. 
Провадження № 22-ц/811/797/22                Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,
при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні житловим будинком та господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає не доведеним з сторони позивачів факту порушення їх прав. Звертає увагу, відповідачами ніколи не чинилися перешкоди в проживанні в спірному будинку, оскільки такі ніколи не виявляли бажання там проживати. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
06 жовтня 2022 року від ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю у кримінальній справі, однак колегія суддів вважає в задоволенні такого клопотання відмовити оскільки явка заявника не визнана судом обов`язковою і остання не наводить жодних доводів щодо необхідності її явки в судовому засіданні як представника.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06 жовтня 2022 року, є дата складення повного судового рішення – 17 жовтня 2022 року.

       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що позивачами доведено факт чинення відповідачами їм перешкод в користуванні житловим будинком.
З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, у зв`язку з смертю останньої.
Як вбачається із дублікату заповіту від 20.11.1990, ОСОБА_5 все своє майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті заповіла ОСОБА_3 .
Відповідно до договору дарування від 03.04.1992, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 житловий будинок із господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17.12.2010 №2-67/2010 визнано за ОСОБА_7 та за ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №123177558, житловий будинок, загальною площею 63,2 кв.м. що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 29.10.2020 №447/1875/19 припинено право ОСОБА_8 на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель, що по АДРЕСА_1 , припинити з дня отримання ОСОБА_8 грошової компенсації від ОСОБА_3 та визнати з цієї дати за ОСОБА_3 право на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель, що в АДРЕСА_1 
Постановою Львівського апеляційного суду від 12.10.2021 рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 29.10.2021 у справі №447/1875/19 скасовано і ухвалено нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про відшкодування вартості частки та припинення права на частку у спільному майні- відмовити.
Як вбачається із довідки, виданої Розвадівською сільською радою Миколаївського району Львівської області №23 від 10.01.2020 ОСОБА_3 зареєстровано, але не проживає в АДРЕСА_1 з 1995 року і по сьогоднішній день.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
       Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
       Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов, суд прийшов до висновку, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні позивачам належною їм частиною спірного житлового будинку, оскільки суду надано достатньо доказів на підтвердження даного факту, в той же час колегія суддів не знаходить таких доказів в матеріалах справи.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачами не надано жодних належних і допустимих доказів в підтвердження факту чинення їм перешкод в користуванні їньою власністю, житловим будинком в АДРЕСА_1 .
Судом не здобуто, а позивачами не доведено ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 чинить їм перешкоди в користуванні будинком в АДРЕСА_1 .

З врахування наведеного, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 прав позивачів та наявність підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим, рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 рок слідскасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення.

Оскільки суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі по 576,30 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 (ІПН  НОМЕР_1 )на користь  ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 576,30 грн.
Стягнути з  ОСОБА_3 (ІПН  НОМЕР_3 )на користь  ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 576,30 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 17 жовтня 2022 року.

Головуючий:                                                        О.Я.Мельничук

       Судді:                                                                        О.М. Ванівський

                                                                               Р.П. Цяцяк