Номер провадження: 22-ц/813/8508/22 
Справа № 505/846/21
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Склярська І. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України 

14.11.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді    Склярської І.В.,
суддів:                         Бездрабко В.О., Семиженка Г.В.,
секретар                  Хухров С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса справу за апеляційною скаргою  Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року в складі судді Мурзенко М.В., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В березні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 244 071,73 грн. за кредитним договором № б/н від 02.10.2018 року та судові витрати у розмірі 3 661,08 грн. (а.с. 2-5).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року позов Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Хрущ О.В. просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України банк надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника банку (прохальна частина позовної заяви).
Також зазначила, що залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином неявка позивача перешкоджала розгляду справи, з урахуванням вищевказаної заяви та усіх необхідних доказів, які надав банк.

(2) Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рух справи
14.10.2022 ухвалою апеляційного суду постановлено про відкриття апеляційного провадження та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.
26.10.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
31.10.2022 ухвалою апеляційного суду справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 14 листопада 2022 року.

Фактичні обставини справи
З матеріалів справи вбачається наступне.
28.04.2021 ухвалою судді Котовського районного суду Одеської області Івінського О.О. справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 31.08.2021 (а.с. 88).
31.08.2022 ухвалою судді Котовського районного суду Одеської області Івінського О.О. цивільну справу направлено для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси за територіальної підсудністю (а.с. 94).
01.12.2021 ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В. прийнята до свого провадження, призначена до розгляду у підготовче судове засідання на 13.01.2022 (а.с. 104-105).
13.01.2022 представник позивача - АТ КБ “ПриватБанк” у підготовче судове засідання з`явилася, про що свідчить протокол судового засідання, проте судове засідання відкладено на 17.02.2022, для надання представнику банку часу на ознайомлення із відзивом (а.с. 120).
02.02.2022 на адресу районного суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив (а.с. 122-127).
Протокол судового засідання від 17.02.2022 свідчить про те, що підготовче судове засідання закрито, призначено судове засідання на 24.03.2022; судове засідання відбувалося за участі представника позивача - АТ КБ “ПриватБанк” (а.с. 135).
Довідка секретаря судового засідання свідчить, що у судове засідання 24.03.2022 сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 28.04.2022 (а.с. 137).
Довідка секретаря судового засідання свідчить, що у судове засідання 28.04.2022 сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 31.05.2022 (а.с. 140), при цьому від представника відповідача наявна заява про розгляд судового засідання, призначеного на 28.04.2022 року без участі відповідача та його представника, не визнання позову у повному обсязі (а.с. 142).
Довідка секретаря судового засідання свідчить, що у судове засідання 31.05.2022 представник позивача - АТ КБ “ПриватБанк” не з`явився, розгляд справи відкладено на 11.08.2022 (а.с. 147).
Довідка секретаря судового засідання свідчить, що у судове засідання 11.08.2022 представник позивача - АТ КБ “ПриватБанк” не з`явився, розгляд справи відкладено на 30.08.2022 (а.с. 151), при цьому з телефонограми від 11.08.2022 вбачається, що у судове засідання 11.08.2022 не з`явився і представник відповідача (а.с. 152).
Протокол судового засідання від 30.08.2022 свідчить про те, що представник позивача у судове засідання не з`явилася, судове засідання відкладено на 20.09.2022 (а.с. 154).
Матеріали справи містять повідомлення позивача про місце, дату та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток у електронному вигляді на електронну адресу позивача, зазначену ним у свої заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді ( а.с.26, 138,143,145,149-150,153-156, 156-157).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року позов Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без розгляду (а.с. 160-161).

2.     Мотивувальна частина
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норми процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає праву за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що неодноразова неявка належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи представника позивача, за відсутності заяви про розгляд справи без його участі в будь-якому разі, а не лише у разі неявки сторони відповідача, є підставою для залишення позову без розгляду.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. 
У позовній заяві банк зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності свого представника та ухвалення заочного рішення ( а.с.4-5).
Разом з тим, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, внаслідок повторної неявки позивача, суд першої інстанції, посилаючись на зазначену заяву позивача вважав, за неможливе розглядати справу без участі представника позивача, враховуючи явку представника відповідача - адвоката Унгуряну С.І. та вважав, що відсутність заяви банку про розгляд справи за його відсутності у будь-якому разі, а не лише у разі неявки відповідача, є підставою для залишення позову без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що у останні два судові засідання: 30.08.2022, та 20.09.2022 (а.с. 154-158) представник відповідача Унгуряну С.І. з`являвся, у інші попередні судові засідання представник відповідача не з`являвся, як і не з`являвся представник позивача.
Цивільна справа містить доказі надані суду першої інстанції на доведення заявлених позовних вимог, які мають бути оцінені судом при ухваленні судового рішення, а також відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 112-115), відповідь банку на відзив (а.с. 122-127) та докази направлення цих документів сторонам. Суд не визнавав явку представника позивача обов`язковою в судове засідання та з урахуванням наведеного, матеріали справи не містить роз`яснення судом позивачу про те, що сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).
Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст.6 Конвенції.
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, внаслідок повторної неявки позивача, суд першої інстанції не надав належної оцінки таким значущим обставинам як: наявність в позові посилання на те, що банк не заперечує про розгляд справи за відсутності представника банку; надання банком письмових доказів, відповідь на відзив на позовну заяву та не навів підстав, які перешкоджали розгляду справи за відсутності позивача за наведених обставин. 

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки Малиновським районним судом Одеської області ухвалу від 20 вересня 2022 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови суду складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий:                                                              І.В. Склярська

Судді:                                                                 В.О. Бездрабко

                                                                Г.В. Семиженко